Справа № 681/200/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/200/18

Головуючий у 1-й інстанції: Горгулько Н.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

03 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2018 року (рішення виготовлено 20 березня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про оскарження дій субєкта владних повноважень щодо винесення постанови серії БР № 003482 від 10.01.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у м.Хмельницькому про оскарження дій суб'єкта владних повноважень щодо винесення постанови серії БР № 003482 від 10.01.2018 року.

Полонський районний суд Хмельницької області рішенням від 20 березня 2018 року позов задовольнив. Своє рішення мотивував тим, що уповноваженою особою не були зясовані обставини, які підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, насамперед чи позивач являється особою, винною у вчиненому адміністративному правопорушенні, тобто в мотивувальній частині постанови відсутні будь-які докази вини позивача; також в постанові не зазначено нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, тобто постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції в супереч ст. 211, 217, 244 КАС України не досліджено жодного долученого доказу відповідачем, не надано оцінки таким доказів, не наведено мотивів відхилення таких доказів, не надано оцінку аргументам висвітлених у відзиві відповідачем, що свідчить про не законність та не обґрунтованість прийнятого рішення (ст. 242 КАС України).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2018 року - без змін.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до змісту постанови серії БР № 003482 від 10.01.2018 року винесеної інспектором відділу БДР УПП у Хмельницькій області ОСОБА_3, ОСОБА_2, будучи посадовою особою (начальник філії Полонський райавтодор) порушив вимогу п.3.1.1-3.1.2 ДСТУ 3587-97 при утриманні а/д Т06-12 «Новоград-Волинський - Полонне - Старокостянтинів» 69 км.+ 300 м., а саме не вжив заходів щодо ліквідації ямковості, глибина якої перевищує допустиму, чим порушив п.1.5 ПДР України. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 10 Закону України від 08.09.2005 №2862-IV «Про автомобільні дороги» державним управлінням автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України.

Статтею 11 Закону визначені обов'язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, а саме: розробка пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів; організація, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Статтею 140 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Частиною 1 статті 140 КУпАП встановлено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Суб'єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 коментованої статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив помилкові висновки, що при винесенні постанови були порушені права позивача та вимоги чинного законодавства, а саме: не були зясовані обставини, які підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, насамперед чи позивач являється особою, винною у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Також, судом першої інстанції не досліджено жодного долученого доказу відповідачем, не надано оцінки таким доказів, не наведено мотивів відхилення таких доказів, не надано оцінку аргументам висвітлених у відзиві відповідача.

Так, згідно з посадовою інструкцією керівника філії та положенням філії «Полонський райавтодор», контроль стану забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг і штучних споруд (мостів) встановленим стандартам та нормативам, відповідно до Закону України «Про автомобільні дороги України» здійснюється відкритим акціонерним товариством «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яка відповідає за їх стан відповідно до діючих норм та фінансування і являється «замовником» на виконання ремонтних робіт. Філія «Полонський райавтодор» є відособленим структурним підрозділом дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор», який виступає «підрядником» при виконанні ремонтних робіт.

Колегія суддів зазначає, що замовником є Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області, а виконавцем є ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України», в структурі якого знаходиться філія «Полонський райавтодор» начальником якої є позивач та який зобовязаний здійснювати належне експлуатаційне утримання доріг загального користування у Хмельницькій області, зокрема а/д Т-06-12 «Новоград-Волинський -Полонне - Старокостянтинів» км. 69+300 м., а тому висновки суду першої інстанції є помилковими щодо невинуватості у вчиненому субєкта проступку - позивача.

Відповідачем у відзиві наголошувалось та наводилось обґрунтування про наявність вини саме позивача у вчиненому правопорушенні, зокрема, що автомобільна дорога Т-06-12 «НовоградВолинський - Полонне - Старокостянтинів» відноситься до територіальної автомобільної дороги, а обстежена ділянка вулично-шляхової мережі знаходиться на території Полонського району. Відтак, у відповідності до меж обслуговування автомобільних доріг державного значення Хмельницької області, які були надані Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області (містяться у матеріалах справи), з огляду на структуру ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України», автомобільну дорогу Т-06-12 «Новоград-Волинський - Полонне - Старокостянтинів» (обстежену ділянку) від 64+876-85+982 км. (протяжність 21.1 км.) обслуговує філія «Полонський райавтодор» під керівництвом ОСОБА_2.

Відповідно до посадової інструкції начальника філії затвердженої директором ДП «Хмельницький облавтодор» від 03 січня 2017 року, ОСОБА_4 є начальником філії, в обовязок якого входить, зокрема, організовувати своєчасне і повне виконання замовлень по будівництву, ремонту та утриманню доріг, за які відповідає філія в межах доведених планів та виділеного фінансування (п. 2.2 Інструкції).

Помилковим є також посилання суду першої інстанції на те, що в постанові не зазначено нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, тобто постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки п. 6 постанови серії БР № 003482 від 10.01.2018 року містить посилання на ч. 1 ст. 140 КУпАП, яка передбачає відповідальність за скоєне правопорушення позивачем.

Варто зауважити, що дія (бездіяльність) передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП є правопорушенням із формальним складом, де достатньо лише дії (бездіяльності) позивача, тобто не вжиття заходів спрямованих на ліквідацію вже утворених вибоїн, ям незалежно від того чи настали певні наслідки.

У відповідності до абз. 2 п. 1.5. ПДР України особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції. Окрім того, у відповідності до абз. 2 розділу 3 ДСТУ 3587-95 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» у всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості, а обстежувана ділянка за наявності таких вибоїн на момент виникнення спірних правовідносин і не містить технічних засобів організації дорожнього руху, зокрема не було встановлено попереджувальні знаки 1.10. «Нерівна дорога», 1.12.«Вибоїна» ПДР України, про що свідчить акт обстеження від 10 січня 2018 року.

Однак, позивачем не було вжито будь-яких заходів щодо ліквідації ямковості та вибоїн на обстежуваній ділянці, зокрема, як передбачено «Технічними правилами ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів» затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14 лютого 2012 року № 54, укладання асфальтобетонного покриття або вивезення щебеневої суміші.

Отже, позивачем не спростовано в суді першої інстанції факт не вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а відтак і незаконність винесеної постанови, а відповідач - субєкт владних повноважень, як контролюючий орган у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ст. 52, 52-3 ЗУ «Про дорожній рух», п. 8, 10, 11 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію»), до повноважень якого входить, зокрема, забезпечення безпеки дорожнього руху, виявив та в подальшому встановив бездіяльність особи, що спрямована на небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю або здоровю громадян та завданню таким громадянам можливих матеріальних збитків.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявний у матеріалах справи акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10 січня 2018 року, містить відомості про експлуатаційний стан обстежуваної ділянки, яка не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, зокрема про наявність на проїзній частині а/д Т-06-12 «Новоград-Волинський - Полонне - Старокостянтинів» ям та вибоїн. У відповідності до акту, обстеження здійснювалось в присутності позивача ОСОБА_2, свідків із зазначенням їхнього місця проживання, що не позбавляло суд першої інстанції можливості допитати вказаних осіб по суті виявленого правопорушення. Окрім того в вищезазначеному акті наявний запис про відмову ОСОБА_2 від підпису.

На підтвердження не вжитих заходів позивачем щодо ліквідації вибоїн на обстежуваній ділянці також свідчать фотознімки, які знаходяться в матеріалах справи, де дійсно видно ями та вибоїни на дорожньому покритті.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, не доведено та не всебічно обґрунтовано їх в своєму судовому рішенні, не надано належну оцінку всім доказам в їх сукупності, що містяться у матеріалах справи, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про оскарження дій субєкта владних повноважень щодо винесення постанови серії БР № 003482 від 10.01.2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6