Справа № 823/322/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 травня 2018 року

Київ

справа №823/322/17

адміністративне провадження №К/9901/23101/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М., Шарапи В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року (головуючий суддя - Гарань С.М.)

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року (головуючий суддя - Чаку Є.В., судді - Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І.)

у справі № 823/322/17

за позовом ОСОБА_2

до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

Короткий зміст позовних вимог.

1. 13 квітня 2017 року ОСОБА_2 (далі - скаржник) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України (далі - третя особа), в якому просила:

1.1. - визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області про відмову у виплаті вихідної допомоги за останньою посадою, якою є посада судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, у зв'язку із звільненням з вказаної посади - відставкою;

1.2. - зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації у Черкаській області виплатити судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Кіхтенко Н.І. вихідну допомогу при звільненні в розмірі десяти місячних заробітних плат, що становить 232 000грн.

2. В обґрунтування позовних вимог скаржник зазначила, що дії відповідача щодо ненарахування та невиплати вихідної допомоги вчинені всупереч вимогам діючого законодавства України та порушують гарантії належного матеріального забезпечення державою суддів, тим самим звужуючи зміст та обсяг існуючих прав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

3. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

4. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки датою виходу у відставку судді є дата прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади, а не дата набуття права на вихід у відставку, і на момент винесення Верховною Радою України постанови про звільнення позивача з посади, діяли норми Закону № 2453-VI, якими не передбачалась виплата вихідної допомоги, то у скаржника відсутнє право на отримання вихідної допомоги, а тому відповідач, відмовляючи в задоволенні заяви про нарахування та виплату скаржнику вихідної допомоги при виході у відставку, не допустив порушення його прав.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції.

5. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

5.1. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року у справі № 823/322/17 залишено без змін.

6. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідач, відмовивши скаржнику у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги при виході у відставку, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

7. 16 червня 2017 року Вищим адміністративним судом України отримано касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року.

8. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

9. В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_2 вказує на те, що скасування при виході у відставку гарантованої виплати вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією України та іншими Законами України, непропорційність між інтересами суспільства і, встановлені на законодавчому рівні, гарантіями, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

10. 10 липня 2017 року судом касаційної інстанції було отримано заперечення відповідача, в якому останній зазначає, що у статті 136 Закону № 2453-VI передбачено, що виплата вихідної допомоги судді пов`язувалась з фактом виходу судді у відставку та не залежала від дати набуття права на відставку. Крім того відповідач вказав, що його відмова у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги скаржнику відповідає діючим на час прийняття Верховною Радою України Постанови № 1600-VIII, а саме - 22 вересня 2016 року, нормам чинного законодавства.

11. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2017 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.

12. 15 грудня 2017 року припинено процесуальну діяльність Вищого адміністративного суду України, у зв`язку із початком роботи Верховного Суду.

13. На виконання пп. 4 п. 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15 грудня 2017 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 разом з матеріалами адміністративної справи передані на розгляд Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду.

14. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, касаційне провадження № К/9901/23101/18 (адміністративна справа № 823/322/17) визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду для розгляду даної касаційної скарги у наступному складі: судді - доповідача - Данилевич Н.А., суддів - Бевзенка В.М., Шарапи В.М.

15. Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 прийнято до провадження та призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

16. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працювала суддею Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області.

17. Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII «Про звільнення суддів» (далі - постанова № 1600-VIII) ОСОБА_2 звільнено з посади судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

18. Наказом голови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області № 26-о/с від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 відраховано зі штату вказаного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

19. Як встановлено судами попередніх інстанцій, при звільненні, скаржнику не виплачена вихідна допомога на підставі статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, що діяла до 01 квітня 2014 року.

20. 10 січня 2017 року скаржник звернулася до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області із заявою про нарахування і виплату зазначеної вихідної допомоги.

21. Листом № 127-02/17 від 25 січня 2017 року скаржнику надано відповідь, згідно з якою її повідомлено про те, що законодавчих підстав для нарахування їй вихідної допомоги у зв`язку з виходом у відставку немає.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ.

22. Частина 2 статті 19 Конституції України, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови №1600-VIII: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Частина 1 статті 58 Конституції України в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

24. Пункт 9 частини 5 статті 126 Конституції України в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив у разі подання суддею заяви про відставку або звільнення з посади за власним бажанням.

25. Частина 1 статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

26. Частини 3,4 статті 120 Закону №2453-VI, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

27. Частини 2,3 статті 122 Закону №2453-VI, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок. Повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

28. Частина 1 ст. 136 Закону №2453-VI, в редакції до 01.04.2014: судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

29. Підпункт 1 пункт 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII): у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529 із наступними змінами): статтю 136 виключити.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

30. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

31. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

32. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

33. Аналіз вищенаведеної норми Конституції України, із застосуванням Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, дає розуміння про дію нормативно - правового акта в часі як момент початку набрання цим актом чинності та припинення - як момент втрати ним чинності. Тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

34. Тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно - правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення скаржника з посади судді.

35. Крім того, Суд зауважує, що ОСОБА_2 звільнено з посади судді 22 вересня 2016 року, тобто у той час, коли право на вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, передбачене статтею 136 Закону №2453-VI не існувало, оскільки дана норма виключена положенням Закону № 1166-VII.

36. Щодо доводів скаржника про віднесення Конституційним Судом України (рішення від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013) вихідної допомоги до конституційних гарантій незалежності суддів та її неспіврозмірність з такими конституційними гарантіями незалежності суддів як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, Суд зазначає наступне. Дані доводи є необґрунтованими та спростовуються приписами абзацу 6 п. 3.2 того ж таки Рішення Конституційного Суду України, згідно з якими, Конституційний Суд України зазначив, що "<за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю>".

37. З огляду на викладене, Суд вважає, що рішенням судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовлено в задоволенні вимог скаржника. Позаяк підстави для виплати вихідної допомоги скаржнику, станом на дату її виходу у відставку - 22 вересня 2016 року, що є датою прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII відсутні.

38. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

39. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

40. Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи ОСОБА_2 безпідставними та правомірно спростованими судами першої та апеляційної інстанцій, а висновки, зазначені в їх рішеннях - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

41. Керуючись статтями 341, 343, п.1ч.1.ст.349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

42. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

43. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року - залишити без змін.

44. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа