Справа № 338/237/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3177/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2018 року, головуючий суддя Битківський Л.М., ухвалене о 11:23 год. у смт. Богородчани, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду ОСОБА_3 від 15.02.2018 року №22/1009/м.6/2018 про притягнення її до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що оскаржена постанова є протиправною, оскільки вона прийнята з порушенням вимог Кодексу про адміністративні правопорушення України, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, та в оскаржуваній постанові відповідачем не вказано час вчинення дій, які розцінені як скоєння правопорушення, а це не відповідає вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2018 року адміністративний позов задоволено; скасовано постанову № 22/1009/м.6/2018 від 15 лютого 2018 року, винесену Головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_2 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач притягнута до адміністративної відповідальності не за те, що вона не зареєструвала повідомлення про початок будівництва, яке здійснила у 2009-2010 роках, а за реконструкцію житлового будинку і господарської будівлі, які проводить у даний час без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Відтак твердження суду про те, що ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення з посиланням на акт перевірки від 13.08.2015 року ДАБІ є безпідставним.

В судовому засіданні апелянт підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржену постанову суду незаконною та протиправною та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15 лютого 2018 року головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_3 винесено постанову № 22/1009/м.6/2018 у справі про адміністративне правопорушення і притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 гривень.

Згідно з постановою позивачка визнана винною у тому, що проводить реконструкцію житлового будинку та господарської будівлі на вул. Миру, 6 в смт. Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об»єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об»єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об»єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об»єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Частиною 4 статті 96 КУпАП передбачено, що виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об»єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п»ятдесяти до трьохсот п»ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об»єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім цього, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Також статтею 25 КУпАП передбачено, що за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

З матеріалів справи видно, що актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.08.2015 року на момент його складання було зафіксовано самовільне здійснення реконструкції господарської будівлі та добудову до житлового будинку без дозвільних документів, що було здійснено у 2009-2010 роках.

Таким чином, про проведення реконструкції без дозвільних документів відповідачу було відомо, ще у 2015 році, та за наслідками такої перевірки, останній ще на той час, вправі був притягнути позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 4 ст. 96 КУпАП, яка викладена відповідачем в оскарженій постанові, не ґрунтується на фактичних даних, що в сукупності є підставою для визнання оскарженої постанови про адміністративне правопорушення незаконною.

Також, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність покликань апелянта про те, що позивач притягнута до адміністративної відповідальності за те, що ОСОБА_2 проводить реконструкцію житлового будинку і господарської будівлі у даний час без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, оскільки такі не підтверджуються належними та допустимими доказами в матеріалах справи

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2018 року у справі №338/237/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6