Справа № 215/4249/17(2-а/215/164/17)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2018 рокусправа № 215/4249/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Дурасової Ю.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28 грудня 2017 р. ,ухвалену суддею Квятковським В.Ю., в приміщенні Тернівського районного суду м.Кривого Рогу , повний текст рішення складено 28 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

У вересні 2017 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей » №900 від 23.12.2015 р., ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 р. згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 р., ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та виплатити різницю між належним (перерахованим) розміром пенсії і фактично сплаченим, починаючи з 01.01.2016 р. з урахуванням раніше виплачених сум пенсій.

Стягнути на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 2600 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1280 грн., а всього 3880 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28 грудня 2017 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова мотивована наявністю у позивача права на перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обгрунтована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , як орган державної влади, який діє в межах наданих повноважень, не мав можливості здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування. Крім цього, заявник вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про не обмеження максимального розміру пенсії з огляду на положення ч.7 ст.43 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також, заявник вказує на безпідставність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління судового збору, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України "Про судовий збір".

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно копії трудової книжки позивач звільнений на підставі наказу УМВС в Дніпропетровській області № 220 о/с від 13.11.2007 р. з посади старшого оперуповноваженого сектору ДСБЕЗ Тернівського РВ Криворіжського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області, спеціальне звання - майор міліції, а.с. 8-15.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області (особовий рахунок № 001220/0499), та отримує пенсію призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Листом від 22.03.2017 Міністерство внутрішніх справ України повідомило Пенсійний Фонд України про підстави перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ з 01.01.2016. Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на звернення позивача, в установлені строки до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Дніпропетровській області списки осіб, які підлягають перерахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», для подальшої підготовки довідок про розмір грошового забезпечення. Позивача при цьому також включено в вищезазначені списки та вказано, що перерахунок пенсії буде здійснено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України, а.с. -17.

31 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок та виплату пенсії, у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення поліцейських, що здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року.

Листом № К1173-17 від 18.08.2017 року Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області відмовило позивачеві у задоволенні його заяви через відсутність бюджетних призначень.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає частково обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції Закону від 07 листопада 2015 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 (надалі - Порядок N 45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом N 2262-XII пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року встановлено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (згідно з Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року №900-VIII статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Таким чином, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988.

Вказаний висновок суду першої інстанції, з огляду на доводи апеляційної скарги, не заперечується і відповідачем, натомість, відповідач посилається на те, що перерахунок пенсії можливий лише за наявності відповідного бюджетного фінансування.

Такі доводи заявника апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Про вказане, зокрема, свідчить і практика Європейського суду з прав людини (справи: "Кечко проти України", "Ромашов проти України", "Шевченко проти України"), яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права.

З огляду на викладене, враховуючи право позивача на перерахунок пенсії, а також надання відповідачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправну бездіяльність пенсійного органу щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З огляду на встановлені колегією суддів обставини щодо виникнення права у позивача на перерахунок пенсії саме з 01.01.2016 року та факту його не проведення з вини відповідача, який після отримання відповідної довідки не перерахував розмір пенсії позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що права позивача підлягають захисту саме з 01.01.2016 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії позивачу без обмеження граничним розміром.

Так, у відповідності до положень ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень.

Конституційний Суд України у рішенні № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини 7 ст. 43 Закону № 2262 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 визнані неконституційними з 20.12.2016 - дати прийняття рішення Конституційного Суду України.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, що набрав чинності 01.01.2017, в ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 внесено зміни, згідно з якими тимчасово, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Отже, як на момент звернення позивача з позовом до суду, так і на момент розгляду справи судом першої інстанції чинним законодавством було встановлено обмеження щодо граничного розміру пенсії.

Вказана норма права щодо обмеження максимального розміру пенсії у 2017 році є чинною, неконституційною не визнавалась.

Отже, рішення суду в частині зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату недоплаченої пенсії без обмеження граничним розміром ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне , відповідно до ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із вищезазначеного вбачається, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підтвердження факту надання вказаних видів правової допомоги, обсягу наданих послуг, часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у цих заходах, та розміру відшкодування повинні бути надані суду відповідні докази.

Таким чином, право на відшкодування витрат на правову допомогу передбачено лише за участь адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні документи які підтверджують витрати на правову допомогу.

Щодо підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 18 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення) встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, Пенсійний фонд України та його органи.

Тобто, даною нормою звільнено органи Пенсійного фонду України саме від сплати судового збору.

При цьому, ні Кодексом адміністративного судочинства України ні Законом України "Про судовий збір" - в редакціях на час ухвалення рішення судом першої інстанції, не було встановлено підстав для звільнення суб'єкта владних повноважень від обов'язку відшкодування судових витрат, понесених позивачем, у разі задоволення позовних вимог.

За наведених вище обставин, суд першої інстанції вірно вирішив питання розподілу судових витрат та стягнув за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28 грудня 2017 р. в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоплаченої пенсії без обмеження граничним розміром та стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 2600 грн. - скасувати та в цій частині заявлених вимог прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 28 грудня 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Д.В. Чепурнов