Справа № 331/5668/17(2-а/331/205/2017)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2018 року справа № 331/5668/17(2-а/331/205/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.,
суддів: Чумака С.Ю. Юрко І.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2017 р. (суддя Скользнєва Н.Г. ) по справі № 331/5668/17(2-а/331/205/2017) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України, документи щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-ти денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України, документи щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, отримав суттєві пошкодження здоров`я, що підтверджено відповідним висновком по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

07.12.2015 року позивача визнано інвалідом ІІІ групи у зв`язку із пораненням, що пов`язані з участю в бойових діях і перебуванні на території інших держав, що підтверджується довідкою МСЕК від 07.12.2015 року серії АВ № 0550914(а.с.10).

04 січня 2017 року ОСОБА_1 безстроково встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, що підтверджується актом огляду МСЕК серії АВ № 0674194 від 04 січня 2017 року. (а.с. 11)

У травні 2017 року позивач звернувся до Чернігівського РВК смт. Чернігівка з заявою та іншими документи щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отримання поранення при виконанні обов`язків військової служби, проте перебування в країнах, де велись бойові дії відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Листом від 08.06.2017 вих. 789/с ІНФОРМАЦІЯ_2 повернув подані позивачем документи Чернігівському РВК смт. Чернігівка на доопрацювання, зазначивши при цьому, що в поданих матеріалах відсутні документи про причини та обставини поранення ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки Порядком № 975 повернення документів на доопрацювання в зв`язку з вдсутністю довідки, яка свідчить про причину та обставини поранення не передбачено, відповідні дії відповідача не узгоджуються з приписами законодавства.

При цьому судом першої інстанції відмовлено в задоволення позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно змісту ст.ст. 1, 2 вказаного Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 цього ж Закону дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У відповідності з приписами п.4 ч.2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ст.23 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Згідно п.п.12, 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови».

Згідно п.1 ч.1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року №10224-ХІ «Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ» - прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до п.п.1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року «Про військові формування на Україні», всі військові формування, дислоковані на території республіки, підпорядковуються Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Згідно з ст.4 Закону України «Про правонаступництво України» органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

З вищенаведеного вбачається, що заява на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та необхідний перелік документів подається до обласного військового комісару, який надає висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, та додані до нього документи у 15-денний строк направляє до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. У свою чергу, Міністерство оборони України вирішує питання та приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, та в силу ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обов`язок призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому IІ групи інвалідності, через з поранення, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

З огляду на викладене вбачається, що саме до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а відповідач має обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для встановлення одноразової грошової допомоги.

Таким чином, ухилившись від направлення документів та надання висновку до розпорядника бюджетних коштів, відповідач порушив права позивача на отримання від Міністерства оборони України рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги або про відмову у її призначенні, а отже було порушено його право на соціальний захист, визначене Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача стосовно повернення позивачу без реалізації документів для призначення та виплати одноразової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків військової служби.

В свою чергу, Запорізьким обласним військовим комісаріатом не доведено правомірність відмови позивачу у направленні поданих ним документів до Міністерства оборони України для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2017 р. по справі № 331/5668/17(2-а/331/205/2017) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 23.04.2018 року та відповідно касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко