Справа № 351/2330/17
Суддя: Собко В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/2330/17
Номер провадження №2-а/351/10/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собка В.М. ,

секретар - Нагірняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача «Р-Trans Sp. Z о.о.», про визнання протиправною та скасування постанови по справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 07.11.2017р. №4196/20900/17, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2, на підставі Протоколу про порушення митних правил від 19.08.2017 №4196/20900/17, складеного державним інспектором ВМО № 1 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Піддубюком Тарасом Валерійовичем, відповідно до якої громадянина України ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 17000,00 гривень, однак позивач вважає, що вищевказана постанова винесена Відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів, а тому є незаконною, і підлягає скасуванню.

В обгрунтування своїх вимог позивач вказав, що 01.11.2016р. по сьогоднішній день, ОСОБА_1 працює водієм в польського автомобільного пасажирського перевізника «Р-Trans Sp. Z о.о.» (ul. sw. Wincentego 110/78. 03-291 Warszawa, NIP: НОМЕР_1, REGON: НОМЕР_2) та у своїй роботі (перевезення пасажирів) використовує виключно транспортні засоби комерційного призначення (автобуси), які належать на праві власності «Р-Trans Sp. Z о.о.», при цьому кожного разу на період виконання рейсів із Республіки Польща до України по міжнародному автобусному маршруту, який обслуговує «Р-Trans Sp. Z о.о.», водіям надаються документи для здійснення міжнародних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, які визначені міжнародними договорами та угодами, зокрема: ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень пасажирів автобусами, дозвіл на здійснення міжнародних перевезень автомобільним транспортом, розклад руху автобуса тощо. Вказані документи водії зобов'язані пред'явити працівникам митниці та прикордонної служби, після чого вправі здійснити перетин кордону між Республікою Польща та Україною. Крім того водії підприємства не наділені повноваженнями ініціативно (самостійно) реекспортувати транспортні засоби комерційного призначення, належні «Р- Trans Sp. Z о.о.», з митної території України, як і не наділені повноваженнями самостійно звертатись від імені підприємства із заявами (повідомленнями) до митних органів України про операції технічного обслуговування чи ремонт автобусів та виникнення аварій чи дію обставин непереборної сили. Обов'язок щодо реекспорту транспортних засобів комерційного призначення з митної території України та повідомлення митних органів України про вищевказані обставини, покладено саме на перевізника, в даному випадку на «P-Trans Sp. Z о.о.».. Таким чином, ОСОБА_1, як працівник (водій) «Р-Trans Sp. Z о.о.», не може нести відповідальність за дії підприємства «P-Trans Sp. Z о.о.», в тому числі і за поміщення підприємством транспортних засобів комерційного призначення (автобусів) в митний режим тимчасового ввезення.

Також позивач зазначив, що жодного разу при перетині кордону України на автобусі, належного «Р-Trans Sp. Z о.о.», його, як водія даного підприємства, працівники митниці не повідомляли про строк тимчасового ввезення автобуса на територію України. Про те, що Львівською митницею ДФС нібито встановлений строк тимчасового ввезення автобуса до 29.12.2016р., він дізнався лише з Протоколу.

Позивач пояснив, що як вбачається із дозволу на міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною та Республікою Польща від 23.09.2016р. № 009604, виданого Міністерством інфраструктури України (на підставі якого автобус перетнув кордон між Республікою Польща та Україною), польському перевізнику «Р-Trans Sp. Z о.о.» дозволено здійснювати перевезення пасажирів автобусами з України до Республіки Польща та в зворотному напрямку строком з 23.09.2016р. по 15.04.2018р. А тому автобус, р/н НОМЕР_3, є транспортним засобом комерційного призначення та має право перебувати на митній території України до 15.04.2018р. (дата закінчення строку дозволу) без справляння відповідних платежів, а будь-які обмеження терміну перебування транспортного засобу комерційного призначення (належного польському автобусному перевізнику) на території України є протиправними. Відповідно до ст. 107 МК України, транспортні засоби комерційного призначення, поміщені в митний режим тимчасового ввезення, можуть піддаватися операціям технічного обслуговування та ремонту, необхідність в яких виникла протягом строку перебування в митному режимі тимчасового ввезення. Причиною перебування автобуса, р/н НОМЕР_3, на території України є його технічне обслуговування пов'язане із капітальним ремонтом двигуна, про що представником підприємства було повідомлено Львівську митницю ДФС.

Позивач у судовому засіданні був відсутній, подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити, а справу просив розглядати без його участі.

Представник третьої особи «Р-Trans Sp. Z о.о.» подав до суду пояснення, якими зазначив, що позивач ОСОБА_1 дійсно з 01.11.2016 по сьогоднішній день працює водієм в польського автомобільного перевізника «Р-Trans Sp. Z о.о.» та повністю підтвердив факти наведені позивачем. Представник третьої особи також підтвердив, що жодного разу при перетині кордону України автобусами, належних «Р-Trans Sp. Z о.о.», їх водіям, в тому числі і позивачу, працівники митниці не повідомляли про строк тимчасового ввезення автобуса на територію України, тим більше про строк 20 днів, про те, що Львівською митницею ДФС нібито встановлений строк тимчасового ввезення вищевказаного автобуса до 29.12.2016р., працівники підприємства дізнались лише із протоколу про порушення митних правил від 19.08.2017р. № 4196/20900/17. Крім того зазначив, що водії підприємства не наділені повноваженнями ініціативно (самостійно) реекспортувати транспортні засоби комерційного призначення, належні «Р-Trans Sp. Z о.о.», з митної території України, як і не наділені повноваженнями самостійно звертатись від імені підприємства із заявами (повідомленнями) до митних органів України про операції технічного обслуговування чи ремонт автобусів та виникнення аварій чи дію обставин непереборної сили. Отже, враховуючи те, що диспозиція ст. 481 МК України не охоплює собою транспортні засоби комерційного призначення, третя особа «Р-Trans Sp. Z о.о.» вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, а тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 07.11.2017 № 4196/20900/17, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2, відповідно до якої громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 17000,00 гривень.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився однак подав до суду письмове заперечення, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, у зв'язку із їх безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки 19.08.2017р., близько 00 год. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, в'їхав автобус марки «Neoplan» р.н. НОМЕР_4, у якому переміщувався гр. ОСОБА_1. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього в ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМС України виявилось, що гр. ОСОБА_1, 09.12.2016р. було ввезено на митну територію України транспортний засіб комерційного призначення - автобус з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3, через митний пост «Рава-Руська» митниці, в митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів». Перевірка інформації, що міститься в ЄАІС ДМС України стосовно пропуску через митний кордон України автобуса з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3, під керуванням гр. ОСОБА_1 або його поміщення в інший митний режим показала, що він впродовж часу перебування в Україні, митного режиму перебування не змінював і за межі митної території України транспортний засіб не вивозив. Від надання пояснень з причин не вивезення ним автобуса з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3 у встановлений Митним кодексом України строк за межі митної території України, гр. ОСОБА_1 19.08.2017р. відмовився. Перевіркою встановлено, що в період з 09.12.2016р. до 19.08.2017р. гр. ОСОБА_1, з приводу продовження терміну перебування ввезеного ним автобуса з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3 до Львівської митниці не звертався. Таким чином гр. ОСОБА_1, станом на 19.08.2017р., перевищив більше, ніж на десять діб, встановлений органом доходів і зборів строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення - автобуса з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3. На підставі викладеного, 19.08.2017 інспектором митниці, у відношенні гр. ОСОБА_1, було складено протокол про порушення митних правил № 4196/ 20900/ 17 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.З ст.481 МК України.

Також у запереченнях зазначено, що позивач був присутній при складенні протоколу, але від підпису протоколу та одержання примірника він відмовився, що засвідчується підписами посадової особи органу доходів і зборів що склала протокол, а також підписами двох свідків. Крім того листом від 21.08.2017 № 5965/10/13-70-74/29 позивачу на його адресу був надісланий другий примірник протоколу про порушення митних правил, а тому Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним. Відповідач також повідомив, що 04.10.2017р. на адресу гр. ОСОБА_1 Львівською митницею ДФС було відправлено повідомлення від 04.10.2017 № 13-70-26/29-2092 в якому зазначалося про те, що розгляд справи перенесено та він відбудеться 07.11.2017р. о 12.30 год., яке позивач отримав особисто 13.10.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того відповідач зазначив, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу. Однак, гр. ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або обставин непереборної сили не звертався. ОСОБА_1 посилається на поломку транспортного засобу, але варто зазначити, що поломка ТЗ не є обставиною непереборної сили у розумінні статті 192 МК України, а отже не виключає можливості притягнення гр. ОСОБА_1 до відповідальності.

Представник відповідача вказує, що дана постанова є правомірною, Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просив суд, відмовити гр. ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та дослідивши письмові докази по справі встановивши правовідносини між сторонами та законодавство, яке їх регулює, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1, 09.12.2016р. було ввезено на митну територію України транспортний засіб комерційного призначення - автобус з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3, через митний пост «Рава-Руська» митниці, в митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів», а 19.08.2017р., близько 00 год. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, в'їхав автобус марки «Neoplan» д.н. НОМЕР_4, у якому переміщувався гр. ОСОБА_1.

Згідно інформації з ЄАІС ДМС України стосовно пропуску через митний кордон України автобуса з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3, під керуванням гр. ОСОБА_1 або його поміщення в інший митний режим встановлено, що він впродовж часу перебування в Україні, митного режиму перебування не змінював і за межі митної території України транспортний засіб не вивозив. В період з 09.12.2016р. до 19.08.2017р. гр. ОСОБА_1, з приводу продовження терміну перебування ввезеного ним автобуса з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3 до Львівської митниці не звертався. Таким чином гр. ОСОБА_1, станом на 19.08.2017р., перевищив більше, ніж на десять діб, встановлений органом доходів і зборів строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення - автобуса з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3.

19.08.2017р. інспектором митниці, у відношенні гр. ОСОБА_1, було складено протокол про порушення митних правил №4196/20900/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України.

07.11.2017р. заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2, на підставі Протоколу про порушення митних правил від 19.08.2017 №4196/20900/17, складеного державним інспектором ВМО № 1 м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС Піддубюком Тарасом Валерійовичем, винесено Постанову №4196/20900/17 відповідно до якої громадянина України ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 17000,00 гривень.

Нормами ч.1 ст.192 МК України передбачено що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Отже обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Пунктом 5 розділу VIII вищезазначеного Порядку визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки авари чи дії обставин непереборної сили.

Проте, згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Однак, гр. ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або обставин непереборної сили не звертався.

Перевіркою встановлено, що в період з 09.12.2016 до 19.08.2017 гр. ОСОБА_1, з приводу продовження терміну перебування ввезеного ним автобуса з VIN НОМЕР_5, р.н. НОМЕР_3 до Львівської митниці не звертався.

Нормами ст.108 МК України визначено що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється органом доходів і зборів в кожному конкретному випадку, а також те, що попередньо встановлений строк може бути продовжений за письмовою заявою власника цих товарів.

У відповідності до норм ст.189 МК України транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Згідно норм 4.2 ст.191 МК України перевізники зобов'язані у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу , доставляти товари до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України відповідальність настає за перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів

Таким чином суд дійшов висновку, що посадові особи Львівської митниці ДФС при винесенні постанови №4196/20900/17 від 07.11.2017р. в справі про порушення митних правил діяли у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України на законних підставах, з дотриманням вимог чинного законодавства та з урахуванням наявних фактичних обставин та доказів у адміністративній справі, отже адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 95, 191, 200, 460, 470, 481 МК України, ст.ст. 241-246, 250-251 КАС України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної Фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача «Р-Trans Sp. Z о.о.», про визнання протиправною та скасування Постанови по справі про порушення митних правил заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 від 07.11.2017р. №4196/20900/17 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.