Справа № 754/15898/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/8/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.

за участюсекретаря судового засідання Шевчук М.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Садової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративною позовною заявою до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ЛОУПФУ в м. Києві) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач до вересня 2017 року отримував пенсію за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 07.09.2017 року ЛОУПФУ в м. Києві позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки при розрахунку пенсії позивача за віком ЛОУПФУ в м. Києві було застосовано показник середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2007 рік, позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування до його пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

06.10.2017 року листом №15107/14/А-1301 відповідач повідомив позивача, що при призначенні позивачу пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2007 рік, посилаючись на ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Однак, на думку позивача, в даному випадку відбувається перехід з пенсії за вислугу років, призначеної за ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком на умовах, визначених ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами, а тому при призначенні позивачу пенсії за віком на умовах і в порядку, передбачених ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для її розрахунку має застосовуватись саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_4 вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до позовних вимог та заяви про виправлення описки в позовній заяві від 11.04.2018 року, позивач ОСОБА_4 просить суд:

- визнати дії ЛОУПФУ в м. Києві щодо протизаконного застосування у 2017 році при переведенні ОСОБА_4 з пенсії за вислугу років, призначеної у 2002 році згідно із ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати за 2007 календарний рік - протиправними;

- зобов'язати ЛОУПФУ в м. Києві здійснити обчислення, нарахування та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_4 у відповідності до ч.1 ст. 27 та ч.ч. 1,2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та із застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35, починаючи з 07.09.2017 року.

Відповідно до заперечень відповідача на позов ОСОБА_4, ЛОУПФУ в м. Києві через представника просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на наступне.

ЛОУПФУ в м. Києві листом від 06.10.2017 року повідомило позивача про розмір його пенсії за віком, розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.). При цьому, представник відповідача зазначає, що з 11.10.2017 року набула чинності пенсійна реформа - ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII. Всі пенсії з 01.10.2017 року були перераховані та осучаснені за єдиними правилами обрахунку пенсії, за матеріалами пенсійних справ. За основу брався єдиний для всіх показник середньої зарплати за останні три роки (2014-2016) у розмірі 3764,40 грн. Отже, позивачу пенсію з 01.10.2017 року було обчислено згідно показника середньої зарплати за останні три роки (2014-2016). Розмір пенсії до обчислення становив 2638,53 грн., після проведення пенсійної реформи пенсія позивача становить 6013,46 грн. Тобто, пенсія за віком за вересень 2017 року була обчислена та виплачена позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2007 рік (1197,91 грн.).

Стосовно виплати пенсії за вересень 2017 року представник відповідача у своїх запереченнях зазначив наступне. Відповідно до ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший враховується заробітна плата за період страхового стажу, зазначеного в ч.1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Виключення є лише у разі, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. При переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» для призначення пенсії (за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії).

Отже, при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком він має право на врахування страхового стажу, набутого після призначення (попереднього перерахунку) пенсії за вислугу років та обчислення пенсії з урахуванням заробітку за період, визначений ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, при цьому буде застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час перерахунку пенсії за вислугу років, тобто за 2007 рік.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_4 до вересня 2017 року отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

07.09.2017 року, у зв'язку із досягненням пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

03.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом ЛОУПФУ в м. Києві №15107/14/А-1301 від 06.10.2017 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії за віком та повідомлено останнього про те, що при призначенні пенсії за віком було правомірно застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік.

Вважаючи застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік при призначенні пенсії за віком неправомірним, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

У ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп=Зс х (Ск:К), де:

- Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

- Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 45 цього Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, при розрахунку пенсії за віком позивачу був застосований показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Однак, даний розрахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки позивач звернувся до нього із заявою про призначення йому іншої пенсії за іншим Законом. А тому посилання відповідача на ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є помилковим, оскільки даним положенням регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Аналогічні правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 року по справі №21-612а14 та від 09.06.2015 року по справі №21-550а15.

Так, позивачу було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», він звернувся вперше.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Враховуючи викладене, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем ЛОУПФУ в м. Києві правомірності своїх дій та обґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_4

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до вимог якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо призначення ОСОБА_4 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2014, 2015, 2016 роки, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.09.2017 року.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, , місцезнаходження: вул. Каштанова, 6, м. Київ.

Повний текст рішення суду складено 20 квітня 2018 року.

Суддя: