Справа № 2034/2-а-2435/10
Суддя: Назаренко О. В.
Дата ухвалення: 2010-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-2435/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року с. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Назаренко О.В., за участю секретаря Богуславської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 27 січня 2010 року звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, у якій просить визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду в Червонозаводському районі в м. Харкові, зобовязати відповідача нарахувати та сплачувати належні йому пенсії як інваліду ЧАЕС П групи відповідно до Закону в розмірі, не меншому ніж: державна пенсія - 8 мінімальних пенсій за віком, додаткова пенсія за шкоду здоровю - 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком відновленому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 08.09.2009 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 08 вересня 2009 року управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова повинно було привести належні йому основну та додаткову пенсії, які позивач отримує як громадян, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, є інвалідом ЧАЕС II групи, відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 р., нарахувати та виплачувати належні йому пенсії як інваліду ЧАЕС II групи в розмірі не меншому ніж: державна пенсія - 8 мінімальних пенсій за віком, додаткова пенсія - 75 % мінімальної пенсії за віком. При цьому мінімальна пенсія за віком повинна була розраховуватися виходячи з розміру встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» № 1051-1 від 09.07.2003 р. Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № 19-рп/2009 від 08.09.2009 р. по справі № 1-27/2009 за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», який передбачав обмеження максимального розміру пенсій призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 12 мінімальними розмірами пенсії за віком, встановленої згідно з абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії, продовжує виплачувати належні позивачу пенсії в розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України. Позивач зазначив, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженням щодо встановлення розмірів пенсій.

В судове засідання сторони не зявились.

Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутністю.

Відповідач просив розглянути справу за відсутності його представника, надав суду свої заперечення проти позову ОСОБА_1, посилаючись на те, що його позов є незаконним, необгрунтованим і таким, що не підлягає з наступних підстав. Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Червонозадодському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності, причиною якої є професійне захворювання отримане внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС.

Пенсія по інвалідності, яка настала у зв'язку з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи призначається на підставі ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 від 28.02.1991 року, а не за нормами ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року.

Відповідно до ч.7 ст. 54 Закону №796 - порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається Кабінетом Міністрів України.

На підставі цієї норми управління при нарахуванні основної та додаткової пенсії позивачу застосовувало норми Постанови КМУ "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 3 січня 2002 року №1, п.б ч.І якої визначає, що розрахунок розміру пенсії прооводиться із розміру 19 грн. 91 коп.

Із положення частини 3 статті 28 Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до 4.5 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (796-12) порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України рішення якого (є обовязковими для виконання Міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб»єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності, а саме: Станом на 01.01.2008р. постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.02.2002р. №1. Починаючи з 28.05.2008 року постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008р. №530. Починаючи з 16.07.2008 року постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року №654.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Таким чином, до 22.05.2008 року управління діяло на підставі діючої ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Після винесення рішення Конституційним судом України від 22.05.2008 року управління керувалося діючими Постановою Кабінету Міністрів, що регулювали питання призначення та виплати пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, відповідач зазначив, що позивач за період з 01.01.2007 року пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про захист порушеного права, не надав клопотання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда II групи захворювання, яке повязано з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А №002034 (а.с.6) та довідкою МСЕК серії МСЕ № 056714 (а.с.4).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова та отримує пенсію, як інвалід 2-ї групи, яка настала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова станом на 10.06.2010 року отримує пенсію в розмірі 1394,80 гривень.

Відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі Закон № 796).

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 2-й групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 2-ї групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Положення даних норм співпадає приписом п. 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою КМУ від 30.10.1997 року №523.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги,

що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додатково: пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу третього ст.1 вказаного Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд приходить до висновку, що визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог.

Тобто, суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України № від 03.01.2002 року та №6 54 від 16.07.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Також суд не бере до уваги посилання відповідача на частину пяту статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлена в розмірі з 1 січня 498 гривень з 1 листопада - 573 гривень.

Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2009 року та з 1 листопада 2009 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частин першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Крім того, обовязок відповідача про перерахунок пенсії позивачу виник після прийняття Конституційним Судом України Рішення № 19-рп/2009 від 08.09.2009 р. по справі 1-27/2009 за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 10 Постанови Каінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», який передбачав стеження максимального розміру пенсій призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 12 мінімальними розмірами пенсії за віком, встановленої згідно з абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішенням Конституційного Суду України встановлено, що відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Згідно із Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення передбачаються законами про пенсійне забезпечення (абзац шостий частини третьої статті 4); порядок визначення розмірів пенсійних виплат встановлюється лише цим Законом (абзац сьомий частини другої статті 5). Положення вказаного Закону не

містять обмежень максимального розміру пенсій. Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечувати проведення політики, зокрема, у сфері соціального захисту. Зазначене свідчить, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо встановлення розмірів пенсій.

Рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2009 від 08.09.2009 р. пункт 10 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28 травня 2008 року N 530 визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно положень ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність дій відповідача щодо виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та діючому законодавству.

Суд звертає увагу на те, що підстави для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом відсутні, оскільки відповідно до приписів ч. 2 ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії, неодержані своєчасно звини органу, що призначає або виплачує пенсію виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108 - IV, Конституційного Суду України № 19-рп/2009 від 08.09.2009 р ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 8-14, 71, 155, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду у Червонозаводському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду у Червонозаводському районі м. Харкова щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду у Червонозаводському районі м. Харкова здійснити

перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, п.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, визначених ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 08 вересня 2009 року з урахуванням виплачених сум.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду у Червонозаводському районі м. Харкова здійснити

перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2-ої групи інвалідності, відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 08 вересня 2009 року з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 11.06.2010 року.

Суддя: