Справа № 815/2100/18
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2100/18
УХВАЛА

07 травня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали клопотання (заяви) Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання (заява) Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі - Управління), (боржник - ФОП ОСОБА_1; заінтересована особа: Болградський районний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області) про заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст.379 КАС України, в якому Управління просить суд замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області на Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що в Болградському районному відділі ДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження №55895351 від 28.02.2018 року за вимогою № ф-57-y від 17.05.2013 року, про стягнення з ФОП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області заборгованості у розмірі 1194,03 грн. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 21.12.2016 року «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області, управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області та управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області.

Згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області ліквідовано, правонаступником заявника по справі є Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

З урахуванням вищевикладеного та з посиланням на положення ст.52, ст.379 КАС України, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) по справі з управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області на Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Розглянувши клопотання (заяву) Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, норма ст.379 КАС України, чітко визначає, що суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як вбачається з клопотання Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження, підставою для звернення заявника до суду є необхідність стягнення з ОСОБА_1 суми боргу згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-57 У від 17.05.2013 року.

Абзацом 2 частини 4 статті 25 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до абз.7 п.3 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно з ч.1 ст.1 КАС України, Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Відповідно до п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 150 рішення Європейського суду з прав людини від 21.06.2011 року у справі "Фруні проти Словаччини", яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року (Заява № 21722/11), Суд зазначив, що згідно з практикою Суду, метою терміну "встановлений законом" у статті 6 Конвенції є гарантування того, що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розділом 4 КАС України (в тому числі ст.379 КАС України) врегульовано процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

При цьому, Ізмаїльським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області клопотання (заява) про заміну сторони виконавчого провадження поданне на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-57У від 17.05.2013 року, яка виставлена ОСОБА_1, а не на підставі судового рішення в адміністративній справі.

Враховуючи, що виконавчим документом у виконавчому провадженні є вимога про сплату недоїмки (боргу), а не рішення суду в адміністративний справі, суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження на підставі приписів КАС України, а саме: ч.1 ст.379 КАС України.

Згідно з ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з вимоги про сплату недоїмки (боргу) № Ф-57У від 17.05.2013 року її винесено громадянину ОСОБА_1.

Згідно постанови старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 55895351 від 28.02.2018 року вбачається, що виконавче провадження ВП № 55895351 відкрито на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-57У від 17.05.2013 року про стягнення з громадянина ОСОБА_1 на користь ПФУ Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області боргу в розмірі 1194,03 грн., яку видано ПФУ Ізмаїльським ОУ ПФУ Одеської області.

Отже, як вбачається з викладеного, боржником за виконавчим документом - вимогою про сплату недоїмки є фізична особа - ОСОБА_1.

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані розділом 6 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.2 ст.446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, пов'язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що дане клопотання (заява) про заміну сторони виконавчого провадження підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), в тому числі вимоги про сплату боргу, належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду (ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження"). Проте, в даному випадку, заявник не ставить питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, а просить суд здійснити заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за клопотанням (заявою) Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки вказане клопотання (заяву) не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, суд звертає увагу заявника, що ним додано до клопотання (заяви) про заміну сторони виконавчого провадження копію постанови старшого державного виконавця Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження ВП № 55895351, з якої вбачається, що виконавче провадження ВП № 55895351 відкрито 28.02.2018 року на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-57У від 17.05.2013 року про стягнення з громадянина ОСОБА_1 на користь ПФУ Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області боргу в розмірі 1194,03 грн., яку видано ПФУ Ізмаїльським ОУ ПФУ Одеської області та як вказано у цій постанові стягувачем є також Ізмаїльське ОУ ПФУ Одеської області, тобто, заявник у даній справі - Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області ().

Керуючись ст.ст.2, 7, 170, 171, 243, 248, 379 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням (заявою) Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження.

Роз'яснити заявнику, що дане клопотання (заява) підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Надіслати заявнику копію ухвали разом із клопотанням (заявою) та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя О.М. Соколенко