Справа № 826/1483/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 травня 2018 року № 826/1483/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., розглянувши у письмовому провадженні в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ»

(далі також - ТОВ «Торговий дім ТМХ»)

до Державної податкової інспекції в Печерському районі Головного

управління ДФС у м.Києві,

Головного управління ДФС у м.Києві,

Головного управління Державної казначейської служби у м.Києві

про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання

вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві щодо ненадання відповідному територіальному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення 342 422,00 грн. з відповідного бюджету на користь ТОВ «Торговий дім ТМХ»;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві на користь ТОВ «Торговий дім ТМХ» надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 342 422,00 грн.

Надалі в клопотанні від 26.07.2016 з огляду на допущену описку позивач уточнив другу позовну вимог та замість стягнення з Державного бюджету України на його користь надміру сплаченого зобов'язання з податку на додану вартість зазначив про стягнення з Державного бюджету України надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 342 22,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в установленому порядку ним заявлено до бюджетного відшкодування 342 422,00 грн., однак станом на час звернення до суду ця сума не зарахована на його поточний рахунок, тому така бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві порушує його права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві щодо позову заперечила з підстав, викладених у письмовому запереченні, просила відмовити в його задоволенні, стверджуючи, що позивачем в установленому порядку заява про відшкодування податку на додану вартість не заявлялася. При цьому факт переплати податку на прибуток станом на 01.04.2016 в сумі 342424,65 грн. відповідачем не заперечувався. Надалі зауважила, що з огляду на організаційні зміни в структурі Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві питання щодо можливості повернення коштів платникам податків належить до компетенції Головного управління ДФС у м.Києві, що унеможливлює розгляд Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві листа ТОВ «Торговий дім ТМХ» від 11.11.2015 №33888/10. Відтак, позивач має звернутися з відповідним листом про повернення коштів безпосередньо до Головного управління ДФС у м.Києві, до повноважень якого тепер належить вирішення цього питання.

Головне управління ДФС у м.Києві у письмовому відзиві та його представник в судовому засіданні зазначили про необґрунтованість позовних вимог, в тому числі з огляду на те, що на розгляді в указаного відповідача також перебувала заява позивача від 24.01.2018 №24-1/18 про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 342 422,00 грн. Проте Головним управлінням ДФС у м.Києві розгляд указаної заяви не здійснено з підстав здійснення процедури припинення ТОВ «Торговий дім ТМХ» та необхідністю проведення його документальної позапланової виїзної перевірки за період з 21.06.2017 по 16.02.2018. При цьому відповідно до статті 20 Податкового кодексу України було призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Торговий дім ТМХ», за результатами проведення якої складено акт про відсутність позивача за місцезнаходженням, що унеможливлює вирішення питання про повернення йому надміру сплачених грошових зобов'язань.

Відповідач Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві у письмовому запереченні щодо позову зазначив, що не порушував права та інтереси позивача. Від Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві висновок в установленому порядку про повернення ТОВ «Торговий дім ТМХ» на його поточний рахунок бюджетного відшкодування в сумі 342 422,00 грн. не надходив. Розгляд справи просив здійснювати за відсутності свого представника.

Розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, а потім - у порядку письмового провадження.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

ТОВ «Торговий Дім ТМХ» в установленому порядку зареєстровано платником податків.

Листом від 05.11.2015 №12 позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, в якому просив надати акт звіряння розрахунків з бюджетом за період з 01.01.2015 по 01.11.2015 по таким податкам: податок на додану вартість, єдиний соціальний внесок, податок на репатріацію, податок на доходи фізичних осіб, військовий податок, податок на прибуток підприємств.

Згідно з актом від 09.11.2015 №14661-20 звіряння розрахунків платника з податку на прибуток підприємств за період з 01.01.2015 по 09.11.2015, складеного між ТОВ «Торговий Дім ТМХ» та Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, за платником податків ТОВ «Торговий Дім ТМХ» рахується переплата з указаного податку за даними названого товариства в сумі 342427,00 грн., за даними контролюючого органу - 342 424,65 грн.

Факт зазначеної переплати представником позивача та відповідача Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві у судовому засіданні не заперечувався.

Ураховуючи викладене позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві із заявою від 10.11.2015 №10/11, в якій посилаючись на статтю 43 Податкового кодексу України просив повернути надміру сплачену суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 342 422,00 грн. на поточний рахунок підприємства №7001 в ПАТ «Альфа-банк», МФО 300346.

Указана заява зареєстрована контролюючим органом 11.11.2015 за вхідним номером 33888/10.

Станом на день подачі до суду позовної заяви 01.02.2016 та станом на час розгляду справи судом вказані кошти позивачу не повернуті.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

У силу пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Пунктом 87.1 ст.87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

У той же час, відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п.43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (п.43.4 статті 43 ПК України).

Таким чином, законодавець передбачив, що повернення надміру сплачених грошових зобов'язань можливе у випадку безпосереднього звернення платника податку з відповідною заявою та за умови відсутності у нього податкового боргу.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Поряд з цим, процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії врегульовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок №787).

Так, пунктами 3, 5 вказаного порядку встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124.

Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів (п. 10 Порядку №787).

У той же час, порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань регламентований наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146, (далі - Порядок №1146).

Згідно з пунктами 4, 5 Порядку №1146 повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або відповідного місцевого бюджету, але згідно із законодавством не передбачений серед джерел формування відповідного бюджету, повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код класифікації доходів бюджету 19090000) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Пунктом 7 цього Порядку визначено, що після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Аналіз вищевикладеного в сукупності дає суду підстави дійти висновку, що повернення помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання платнику податків здійснюються за відсутності у останнього податкового боргу, виключно на підставі подачі ним відповідної заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та шляхом подання контролюючим органом висновку про повернення відповідних сум коштів до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Незважаючи на те, що Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві щодо наявності переплати позивачем податку на прибуток підприємств вищевказаному розмірі не заперечує, що підтверджується вищевказаним актом, оформлену позивачем в установленому порядку заяву від 10.11.2015 №10/11 про повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання отримала, однак всупереч наведеним вище приписам ПК України з відповідним висновком про повернення позивачу цих коштів до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів не звернулась.

Наведене свідчить про протиправну бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, що зумовлює необхідність задовольнити вимогу позивача про визнання такої бездіяльності протиправною.

Крім того, матеріали справи не містять, а Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві не надано суду належних доказів на підтвердження факту наявності у контролюючого органу правових підстав для відмови у складанні висновку про повернення позивачу надмірно сплачених сум податку на додану вартість з державного бюджету.

Водночас, суд звертає увагу, що безпосереднє повернення надміру сплачених податків здійснюється органами казначейства за наявності відповідного висновку контролюючого органу про повернення останніх, який, як встановлено судом, відсутній.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві на користь ТОВ «Торговий дім ТМХ» надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 342 422,00 грн., тому ця вимога задоволенню не підлягає.

Як зазначено в поясненні Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, наданому суду 22.01.2018, у зв'язку зі змінами в організаційній структурі ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві у відповідності до наказу ДФС України від 28.03.2017 №209 «Про внесення змін до наказу ДФС України від 25.12.2015 №996 (із змінами), наказу ДФС України від 11.01.2016 №17 «Про введення в дію структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо їх побудови» (із змінами), наказу ДФС України від 19.10.2016 №57 «Про внесення змін до наказу ДФС від 19.10.2016 №875» (із змінами), питання щодо можливості повернення коштів платникам податків належить до компетенції Головного управління ДФС у м.Києві та ДПІ у районах Головного управління ДФС у м.Києві. Формування висновку на районному рівні без погодження з Головним управлінням ДФС у м.Києві не є можливим.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відтак, з урахуванням викладеного у разі помилкового обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права чи неналежного формулювання позовних вимог, адміністративні суди мають право вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

При цьому, згідно із пунктом 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд у разі задоволення адміністративного позову може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі ДФС у м.Києві розглянути заяву ТОВ «Торговий дім ТМХ» від 10.11.2015 №10/11, зареєстровану цим контролюючим органом від 11.11.2015 за №33888/10 про повернення позивачу надмірно сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 342422,00 грн. у порядку, встановленому статтею 43 Податкового кодексу України.

Згідно з письмовими поясненнями Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, отриманого судом 22.01.2018, названий контролюючий орган зазначив, що у разі постановлення судом такого рішення, на його виконання Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві заяву позивача в установленому порядку буде направлено до Головного управління ДФС у м.Києві відповідно до Порядку взаємодії територіальних органів ДФС України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1146.

При цьому судом не приймаються до уваги доводи Головного управлінням ДФС у м.Києві про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, обґрунтовані розглядом цим відповідачем заяви позивача від 24.01.2018 №24-1/18, оскільки позивач свої вимоги не обґрунтовує поданням до органів ДФС цієї заяви та неналежним її розглядом останнім.

Керуючись статтями 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві щодо ненадання відповідному територіальному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ» надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 342 422,00 грн.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ» від 10.11.2015 №10/11, про повернення надмірно сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 342 422,00 грн., зареєстровану цим відповідачем 11.11.2015 за №33888/10, у порядку, встановленому статтею 43 Податкового кодексу України та відповідно до Порядку взаємодії територіальних органів ДФС України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1146.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ» (01004, м.Київ, вул.Кропивницького, буд.18, офіс 34, код ЄДРПОУ 3340342) судовий збір у розмірі 5 136,33 грн. (п'ять тисяч сто тридцять шість гривень 33 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (010011, м.Київ, вул.Лєскова, 2, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 з урахуванням пункту 15.1 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова