Справа № 596/439/18
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/439/18
Провадження № 2-а/596/11/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишина О.М. про визнання неправомірними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишина О.М. та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 101643 від 10.03.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та із грубими порушеннями вимог чинного законодавства. В його діях не було ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України та підлягає до скасування з тих підстав, що не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. А також доказів вчинення ним правопорушення інспектором не пред'явлено, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, керував автомобілем із ввімкненим ближні світлом фар. Оскаржувана постанова не містить жодного посилання на докази, які дослідженні під час розгляду та були занесені до постанови. Відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Оскільки рух поза межами населеного пункту із вимкненим ближнім світлом фар, не може бути кваліфіковане за ч.2 ст.122 КУпАП, поскільки не є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Вважає, що у даному випадку відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, за таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, є недоведеним, у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, попередньо подав письмову заяву в якій позов підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Просить позов задовольнити та справу слухати у його відсутності.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишин О.М. в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду письмову заяву в якій вказав, що ч.2 ст. 122 КупАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його нанрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди (формальний склад).

Згідно правил дорожнього руху які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожньою руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил, а з окрема п.9.1. дає наступне визначення:

Попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

п.9.2. передбачає які зовнішні (попереджувальні сигнали водій повинен подати перед зміною чи його напрямом, а саме:

Водій повинен подавати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом, розворотом або зміною його напрямку.

З чого випливає що перед початком руху транспортного засобу, поворотом, розворотом або зміною його напрямку водій зобов язаний застосувати зовнішні освітлювальні прилади а саме світловий покажчик повороту у відповідному напрямку.

А п.9.8. передбачає застосування зовнішніх освітлювальних приладів під час руху транспортних засобів у світлу пору доби, зокрема:

Під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:

а) у колоні;

б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;

в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей (№876 від 01.10.2008);

г ) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів (№634 від 09.07.2008);

ґ) на транспортному засобі, що буксирує;

д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.(№ 111 від 11.02.2013)

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

З чого випливає неправильне трактування позивачем диспозиції наведеної правової норми а також неналежне знання правил дорожнього.

Крім того під час розгляду даного порушення, при винесенні постанови ОСОБА_2 надав пояснення щодо вчиненого ним правопорушення, дослівно «Я не вмів включити там с три кнопки я не знав яка включає», також на попередження працівника поліції щоб гр. ОСОБА_2 наступного разу вмикав ближнє світло фар при русі автомобілем останній відповів, дослівно «Та добре», що свідчить про визнання останнім вчинення ним даного правопорушення, а також просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.03.2018 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишиним О.М. відносно ОСОБА_2 винесена постанова серії БР № 101643 від 10.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що 10.03.2018 року о 10:50 год. на автодорозі селища Гусятин - села Трибухівці, ОСОБА_2 керував транспортним засобом без ввімкнення ближнього світла фар, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до 9.8. розділу 9 «;Попереджувальні сигнали» ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР денні ходові вогні зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, чого у даному випадку встановлено не було.

Відтак, суд дійшов висновку, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме - рух поза межами населеного пункту із вимкненим ближнім світлом фар, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Виходячи з наведеного, відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній відсутнє посилання, яку норму ПДР України позивачем порушено.

Крім цього, частиною 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з норм вищенаведеної статті КУпАП, суд критично ставиться до наданих позивачем фото доказів, оскільки згідно вищевикладеного в матеріалах справи відсутні відомості про те, що дане відео зроблено за допомогою технічного засобу, який використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені обставини, з урахуванням того, що позивач не визнає порушення ним правил дорожнього руху, позбавляють суд можливості визнати доведеним факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а відтак, і правомірність рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Встановлено, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч вимогам ст. 77 КУпАП, останнім не доведено, що ОСОБА_2 вчинив вищевказане адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем відзиву та будь - яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові, суду не надав та не зазначив обставин, які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення та спростовують пояснення позивача, свідка дані ними в судовому засіданні і які б підтвердили достовірність вчиненого порушення позивачем ПДР України.

Опис відповідачем у оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом на підтвердження вчинення позивачем такого порушення.

Крім того, у зв'язку з ненаданням відповідачем належних доказів, суд позбавлений можливості перевірити дотримання ним норм закону щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог КУпАП та інших нормативних актів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими пособами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені частиною першою, другою та третьою ст.122 КУпАП.

У такому випадку інспектор сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишин О.М. мав право виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення і ці його дії не є протиправними.

Тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишина О.М.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, інспектор сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишин О.М. викладених в позові доводів позивача не спростував, доказів правомірності оскаржуваної постанови не представив, є підстави для скасування оскаржуваної постанови, оскільки вина позивача ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не доведена.

На підставі наведеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, КАС України, ст. ст. 122 ч.2, 251, 280 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (жителя АДРЕСА_1) до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишина О.М. (адреса місцезнаходження: смт. Гусятин, провулок Героїв Майдану, 7) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 101643 від 10 березня 2018 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Шимчишиним О.М. відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк