Справа № 805/3873/17-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року справа №805/3873/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Василенко Л.А., Гайдара А.В., секретаря судового засідання Терзі Д.А., за участю представника позивача Фісінчука С.О., представника відповідача Колеснікової О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 р. (у повному обсязі складено 22 січня 2018 року у м. Слов'янськ Донецької області) у справі № 805/3873/17-а (головуючий І інстанції суддя Олішевська В.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргаз" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів № 608, № 791, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01 листопада 2017 року звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати накази відповідача від 20.06.2017 року № 608 про проведення документальної планової виїзної перевірки та від 26.07.2017 року № 791 про продовження строків проведення документальної виїзної перевірки; визнати дії посадових осіб відповідача щодо проведення документальної планової виїзної перевірки позивача в період з 30.06.2017 року по 27.07.2017 року на підставі наказів Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.06.2017 року № 608, від 26.07.2017 року № 791 протиправними; вирішити питання судових витрат (а.с. 4-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 р. у справі № 805/3873/17-а позовні вимоги задоволено повністю.

Скасовано наказ Головного управління ДФС у Донецькій області від 20 червня 2017 року № 608 про проведення документальної планової перевірки ТОВ "МАРГАЗ" та від 26 липня 2017 року № 791 про продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МАРГАЗ".

Визнано протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС у Донецькій області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МАРГАЗ" в період з 30 червня 2017 року по 27 липня 2017 року на підставі наказів Головного управління ДФС у Донецькій області від 20 червня 2017 року № 608, від 26 липня 2017 року № 791.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 192-195).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що відповідно до п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України копія наказу ГУ ДФС у Донецькій області та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення перевірки були надіслані підприємству рекомендованим листом з повідомленням про вручення 20.06.2017 року, тобто за 10 календарних днів до дня проведення перевірки, про що свідчить квитанція ДД УДПП «Укрпошта» від 20.06.2017 року, повідомлення про вручення від 22.06.2017 року.

Вказує на те, що позивач не скористався визначеною п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України нормою та допустив посадових осіб ГУ ДФС до перевірки, про що складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Маргаз».

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому висловив згоду з мотивами суду першої інстанції щодо задоволення позову; вважав рішення обґрунтованим і на підтвердження навів практику судів адміністративної юрисдикції різних інcтанцій, в тому числі послався на постанову Верховного Суду України у справі № 21-425а14 від 27.01.2015 року.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Департамент аудиту Державної фіскальної служби України звернувся до Департаменту інформаційних технологій із службовою запискою від 16.06.2017 р. про внесення до бази даних затверджені коригування плану - графіка проведення документальних планових перевірок платників податків у червні 2017 р. для внесення змін в діючий план - графік з датою затвердження 16.06.2017 р. (а.с.175).

Згідно наданого скріншоту з бази даних - Інформації - формування плану - графіка перевірок та ризиків на ІІ квартал 2017 р. призначено проведення перевірки ТОВ «МАРГАЗ» в період з 01.06.2017 р. по 01.07.2017 р. за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2017 р. (а.с. 176).

20.06.2017 року відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 77.1, 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, та Плану-графіка проведення планових документальних перевірок платників податків на ІІ квартал 2017 р. Головним управлінням ДФС у Донецькій області видано наказ № 608 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРГАЗ» , тривалістю 20 робочих днів з 30.06.2017 р. (а.с. 16).

Також, 20.06.2017 р. складено повідомлення № 109/10/05-99-14-15/34440221 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАРГАЗ» з 30.06.2017 р. Зазначене повідомлення про проведення перевірки разом з наказом про проведення документальної планової виїзної перевірки направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 20.06.2017 р. та отримано позивачем 22.06.2017 р. (а.с. 17).

26.07.2017 р. ГУ ДФС у Донецькій області прийнято наказ № 791 «Про продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАРГАЗ» на 10 робочих днів з 28.07.2017 р., який вручено головному бухгалтеру підприємства 27.07.2017 р. (а.с. 20).

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Спірним питанням даної справи є прийняття відповідачем наказів від 20.06.2017 року № 608 про проведення документальної планової виїзної перевірки та від 26.07.2017 року № 791 про продовження строків проведення документальної виїзної перевірки; проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МАРГАЗ" в період з 30 червня 2017 року по 27 липня 2017 року на підставі вищезазначених наказів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, послався на наявність мораторію щодо проведень перевірок податковим органом і пов'язав цю обставину з законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

За правилами п. 77.1 ст. 77 ПК України (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 77.2 ст. 77 ПК України).

Згідно п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу (п. 77.6, 77.7 ст. 77 ПК України).

Згідно п. 79.1. ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.2 ст. 82 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Статтею 82 Податкового кодексу України передбачені строки проведення виїзних перевірок.

Тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів (п. 82.1 ст. 82).

Підставами для подовження строку перевірки є: заява суб'єкта господарювання (у разі необхідності подання ним документів, які стосуються питань перевірки); змінний режим роботи або підсумований облік робочого часу суб'єкта господарювання та/або його господарських об'єктів.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв'язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт (п. 86.1-86.3 ст. 86 ПК України).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав на процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні спірної перевірки, а саме: порушення п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України.

Однак, згідно правової позиції Верховного Суду України, визначеній у постанові від 24.12.2010 р. у справі № 21-25а10, і Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі № 826/1205/16, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Таким чином, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки, в іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була проведена саме документальна виїзна перевірка, яка, згідно абзацу п'ятого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Тобто, передбачає допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Виходячи з вищезазначеного та враховуючи, що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених, на думку позивача, контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки та те, що правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, можливість задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Маргаз" у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів відповідача від 20.06.2017 року № 608 про проведення документальної планової виїзної перевірки та від 26.07.2017 року № 791 про продовження строків проведення документальної виїзної перевірки; визнання дій посадових осіб відповідача щодо проведення документальної планової виїзної перевірки позивача в період з 30.06.2017 року по 27.07.2017 року на підставі наказів Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.06.2017 року № 608, від 26.07.2017 року № 791 протиправними.

Щодо посилання позивача на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі № 21-425а14, в якій зазначено про право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього незалежно від виду такої, суд апеляційної інстанції вважає її неприйнятною з огляду на те, що спірні правовідносини у вказаних справах виникли у зв'язку з проведенням контролюючим органом саме невиїзних перевірок, умови та порядок проведення яких не передбачають вирішення питання допуску до проведення таких перевірок.

Аналіз п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається у випадку коли контролюючим органом у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що копію наказу про проведення документальної планової перевірки із зазначенням дати початку проведення такої перевірки - 30.06.2017 р., надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення платнику податків саме 20.06.2017 р. та не є спірним (а.с. 18,178).

Стосовно правового обґрунтування позивачем порушення податковим органом положень статті 3 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", яким встановлено мораторій на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, суд апеляційної інстанції не бере його до уваги, оскільки дана норма стосується проведення перевірок саме у галузі державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності і не стосується податкових перевірок, які регулюються виключно ПК України. Такі обмеження були встановлені лише на 2015-2016 роки.

Так, пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно до п.1.1. ст.1 ПК України - Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею п'ятою ПК України встановлено, що цим Кодексом визначаються співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами. Поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Тобто, у спірних правовідносинах превалюють норми спеціального закону яким є Податковий кодекс України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І в даній справі відповідач довів, що діяв відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, але судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, тому є підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 313, 315, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 р. у справі № 805/3873/17-а - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргаз" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів № 608, № 791, визнання протиправними дій - відмовити.

Повне судове рішення складено 05 травня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Л.А. Василенко

А.В. Гайдар