Справа № 802/1339/17-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1339/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук Максим Петрович

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

25 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Падуна Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року (м. Вінниця) щодо відмови накладання штрафу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з клопотання про накладення на відповідача штрафу за невиконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.09.2017 року. Дане клопотання мотивовано тим, що Київська митниця ДФС станом на даний час не повернула вилучені кошти позивачу. Не неодноразові звернення позивача щодо повідомлення часу і місця видачі коштів, відповідач не дає чіткої відповіді, а повідомляє про необхідність митного оформлення для їх отримання.

Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення з питання судового контролю про накладення на керівника Київської митниці Державної фіскальної служби штрафу за невиконання постанови суду, на підставі ст 382 КАС України.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.09.2017 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 року, визнана протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення позивачу грошових коштів в сумі 2030 євро та 3500 грн., вилучених згідно протоколу про порушення митних правил № 0052/125120103/17 від 29.01.2017 року. Зобов'язано відповідача повернути позивачу грошові кошти в сумі 2030 євро та 3500 грн., вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 0052/125120103/17 від 29.01.2017 року.

Також, суд першої інстанції 28.11.2018 року зобов'язав відповідача протягом 30 днів з дня набрання постановою законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що на адресу суду 08.02.2018 року та 23.02.2018 року надійшли звіти відповідача про виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.09.2017 року у справі № 802/1339/17-а.

Згідно вказаних звітів встановлено, що відповідач неодноразово повідомляв позивача про готовність видати вилучені кошти на виконання судового рішення та про необхідність з'явитися до митниці для отримання вилучених у нього коштів згідно протоколу про порушення митних правил № 103/17 від 29.01.2017 року за умови їх письмового декларування та без надання банківських документів про зняття цієї валюти з банківського рахунку. Також позивача проінформовано про необхідність завчасно повідомити відповідача про дату та час його явки до Київської митниці ДФС, оскільки вилучені кошти зберігаються в установі уповноваженого банку. Вказані обставини підтверджуються листами Київської митниці ДФС від 15.02.2018 року № К1122/1/10-70-05-47 від 15.02.2018 року, № 10164/2/10-70-61-47 від 19.12.2017 року, № 496/1/10-70-10-В-9 від 23.01.2018 року, № 334/2/10-70-05-47 від 16.01.2018 року, № 439/1/10-70-10-В-4 від 22.01.2018 року, № 440/1/10-70-10-В-6 від 22.01.2018 року та № 764/2/10-70-05-47 від 02.02.2018 року.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з того, що відповідачем вжито усіх заходів з метою виконання судового рішення, водночас позивач створює умови, які унеможливлюють його виконання.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах, передбачений статтею 382 КАС України, визначає, що:

Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Позивач в справі вважає, що відповідач не виконав судове рішення, так як вилучені у нього кошти не повернув, ставлячи незаконні вимоги їх декларування перед отриманням.

Відповідач у свою чергу вважає, що вжив усіх заходів для надання можливості отримання коштів позивачем із каси митниці, але за умови їх декларування.

Колегія суддів вважає, що судове рішення станом на даний час не виконане - кошти не повернені позивачу, інформація, яка викладена у листах відповідача, не може бути розцінена як звіт про виконання судового рішення, так як саме формулювання поняття такого звіту, застосованого у ст. 382 КАС України, передбачає повідомлення суду про реальне виконання судового рішення, а не інформування про неможливість його виконання.

Колегія суддів критично ставиться до пояснення представника відповідача про неможливість видачі із каси митниці вилучених коштів їх власнику для вільного обігу на території України без письмового декларування цих коштів та подання документів, визначених Національним банком України.

Судові рішення, які слід виконати відповідачу, не містять у собі умов, за які повертаються вилучені кошти, у тому числі, обов'язковість декларування. Незважаючи на зазначене, відповідач продовжує ігнорувати судові рішення та вимагає від позивача здійснити письмове декларування валюти для її одержання, однак такі вимоги митниці визнані судами, як незаконні.

Суд першої інстанції вказаних обставин та норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини - невиконання постанови суду, не врахував та дійшов неправильного висновку про те, що позивач може отримати вилучену у нього валюту під певними умовами, не зважаючи те, що повернення вилучених коштів повинно відбутися на виконання судового рішення, в результаті чого безпідставно застосував положення законодавства щодо порядку переміщення товарів через митний кордон України, втім судове рішення є обов'язковим до виконання без декларування валюти в тому обсязі, яка зберігається у відповідача та незаконно ним утримується, чим порушуються право позивача на вилучену валюту.

Таким чином, якщо має місце неподання звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту.

Штраф може бути накладено за наслідками розгляду звіту, якщо буде з'ясовано, що судове рішення не виконано.

Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб'єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Враховуючи, що відповідач свідомо не виконує судове рішення, а відмову у його виконанні завуальовує клопотаннями до позивача про вчинення дій, які не є обов'язковими для нього, не повідомляє позивача про видачу йому коштів у конкретний час в певному місці, застосування штрафних санкцій до керівника митниці буде правовим стимулюванням для нього до вчинення дій з виконання судового рішення у спосіб та у порядку визначеного законодавством, та сприйняття принципу обов'язковості судових рішень, встановленого Конституцією України.

Сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання.

Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, не зміненого та не скасованого у встановленому законом порядку, є безумовною підставою для його виконання. Обов'язковість його виконання встановлена Конституцією України.

Не декларування позивачем валюти у розмірі 2030 євро і 3500 грн., яка зберігається на складі митниці та підлягає поверненню за судовим рішенням, як не свідчить про недотримання порядку, встановленого МК України щодо проваджень з виконання постанов у справах про порушення митних правил, так і не виключає самої можливості пропущення вказаної валюти через митний кордон без вимог її митного оформлення - декларування у розмірі, який не перевищує 10000 євро (Інструкція НБУ №148 від 27.05.2008 р.). А тому це зумовлює одночасну наявність двох причин за яких рішення реально не виконано: відповідач виконання рішення ставить під умову декларування коштів, які підлягають поверненню, і не повертає валюту без такого декларування.

Визнання судом обґрунтованих доводів відповідача про повернення валюти на виконання судового рішення на умовах її декларування, суперечить висновкам цього ж суду щодо неприпустимості виконання рішень під умовами.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нової ухвали про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року щодо відмови накладення штрафу скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти на керівника Київської митниці Державної фіскальної служби (, 08307, Київська область, м.Бориспіль Міжнародний аеропорт «Бориспіль») Бережнюка Івана Григоровича штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, половину з якого стягнути на користь ОСОБА_2 ( 21007, АДРЕСА_1), іншу половину до Державного бюджету України.

Встановити новий строк подання звіту про виконання судового рішення - 30 діб з моменту ухвалення цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 травня 2018 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.