Справа № 826/14428/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 травня 2018 року № 826/14428/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Власенкової О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Філларіус» (далі - також позивач, ПП «Філларіус»)

до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві

(далі також – відповідач)

про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ПП «Філларіус» звернулось до суду з позовом до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві, в останній редакції якого просить:

- визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 18.07.2016 №180720161, укладеного між ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві та ПП «Філларіус»;

- вважати прийнятими та зареєстрованими звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року, звітні розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2016 року днем їх фактичного отримання ДП у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві, тобто 09.09.2016.

01.12.2016 позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просив прийняти змін позовних вимог (уточнений адміністративний позов) та залучити у якості співвідповідача Державну фіскальну службу України. Також 01.12.2016 звернувся до суду з клопотанням про подальший розгляд справи без участі свого представника, просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

У судовому засіданні 20.02.2017 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про прийняття уточненої позовної заяви.

Позов вмотивовано тим, що відповідач розірвав договір про визнання електронних документів з підстав, не передбачених договором та законом, відтак, останній не є розірваним та продовжує свою дію. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач як платник податків позбавлений можливості реєструвати податкові накладні та подавати податкові декларації у строки та в спосіб, визначені Податковим кодексом України, що тягне за собою негативні наслідки для позивача та його контрагентів.

Позивачем дотримано всіх вимог чинного законодавства щодо заповнення та подання податкової звітності, тому відмова відповідача в прийнятті для реєстрації податкових накладних є неправомірною.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи свою позицію тим, що ПП «Філларіус» порушено умови договору про визнання електронних документів № від 18.07.2016, у зв’язку з чим призупинено його дію, що унеможливлює прийняття та реєстрацію податкової звітності.

Сторони у судове засідання 14.03.2018 своїх представників не направили. Позивач у заяві від 13.03.2018 просив справу розглядати за відсутності його представника. Відповідач про причини неприбуття в судове засідання свого представника суд не повідомив.

Справа розглядалася судом у порядку спрощеного позовного провадження. З огляду на неприбуття сторін в судове засідання, розгляд справи продовжено у письмовому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Філларіус» з 08.06.2016 перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві як платник податків за №53 та як платник єдиного внеску №5537. Також позивач є платником податку на додану вартість за №55.

18.07.2016 між ПП «Філаріус» та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві укладено договір про визнання електронних документів №180720160, підтвердженням чого є квитанція №2. Предметом договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів, отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підписі до ДПІ засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях як оригіналу.

Згідно із пунктом 3 розділу 6 «Строк дії договору» вказаний договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Пунктом 5 цього ж розділу також визначено, що у разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до частини першої статті 14, частини першої статті 15 вищевказаного Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту.

За змістом статті 16 цього Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» суб'єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов'язки, які встановлено для них законодавством.

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов'язків суб'єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов'язки можуть встановлюватися цими суб'єктами на договірних засадах.

Тобто, порядок закріплення переліку прав та обов'язків сторін, що виникають в процесі організації електронного документообігу між ними, чітко визначені, а саме: у законах та інших нормативно-правових актів та/або у відповідному договорі, укладеному між такими сторонами.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 «Про надання електронної податкової звітності» (далі - Інструкція №233).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 233 закріплено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Додатком 1 до Інструкції № 233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно з пунктом 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Порядок укладення таких договорів встановлений «Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку», затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України №233 від 10.04.2008.

Відповідно до вказаних приписів між позивачем та відповідачем укладено договір від 18.07.2016 №180720161 про визнання електронних документів, на підставі якого і повинно здійснюватися подання податкових документів в електронному вигляді.

Пунктом 4 розділу 6 договору передбачено, що орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Згідно з пунктами 1-4 розділу III Інструкції №233 податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Згідно з пунктом 7 розділу II Інструкції №233 підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є:

- відповідність затвердженому формату (стандарту);

- підтвердження електронних цифрових підписів (далі ЕЦП) платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів у паперовій формі, за умов встановлених статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис».

- чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладення ЕЦП.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною третьою статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з положеннями п.49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. У разі розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів платник податків, договір з яким розірвано, має право до складання нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений пп.пп. «а» і «б» пункту 49.3 цієї статті (пункт 49.4 статті 49 Податкового кодексу України).

Прийняття податкової декларації відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Порядок подання податкових декларацій в електронному вигляді на час вжиття позивачем дій з подання звітності визначався Інструкцією №233.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції №233 необхідним для подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку є укладення договору з податковим органом за місцем реєстрації платника податків.

Пунктом 7.4 розділу ІІІ Інструкції №233 встановлено, що перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Згідно з пунктом 7.5 розділу ІІІ Інструкції підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Пунктом 7.6 цього розділу Інструкції №233 визначено, що якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Наведені правові норми підтверджують висновок про те, що прийняття декларації, оформленої з дотриманням положень Податкового кодексу України, є обов'язком податкового органу, на обліку якого перебуває платник податків. Водночас, в разі недотримання вимог щодо укладення договору про визнання електронних документів та незаповнення в звітності обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, платнику податків надсилається із зазначенням причин повідомлення та квитанція про неприйняття податкових документів в електронному вигляді.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 (справа №820/2475/17), від 14.02.2018 (справа № П/811/1625/16), від 01.02.2018 (справа №826/9598/17).

Наведені вище обставини справи свідчать, що позивачем, як платником податку, дотримано обов'язок щодо направлення контролюючому органу податкової звітності з ПДВ за серпень 2016 року засобами електронного зв'язку.

Разом з тим відомості квитанції № 1, згідно з якою податкова звітність підприємства за серпень 2016 року доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України та не прийнята через те, що «Можливо розірваний договір про визнання електронної звітності» не відповідають дійсності, оскільки матеріали справи підтверджують, що відповідний договір про визнання електронних документів між позивачем та відповідачем укладено 18.07.2016 та доказів про його розірвання суду не надано.

Суд зазначає, що у відповідності до пункту 6 договору про визнання електронних документів від 18.07.2016 №180720161 орган ДФС має право розірвати цей договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтвердили, що позивач не надав нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих та (або) змінив місце реєстрації, що є підставою для розірвання договору відповідачем.

При цьому судом не приймаються до уваги доводи відповідача стосовно того, що відповідно до пункту 1 розділу 5 договору ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві було призупинено договір від 18.07.2016 №180720161 про визнання електронних документів, а тому не прийнята податкова звітність.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 договору у разі виникнення спірних питань, пов’язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді та часом їх відправлення, зацікавлена сторона договору направляє іншій стороні письмове повідомлення з обґрунтуванням причин своєї вимоги та зазначенням дати і номера електронного документа, що є предметом спору.

Однак право контролюючого органу на призупинення дії договору про визнання електронних документів нормами чинного законодавства та вищевказаним договором про визнання електронних документів, в тому числі пунктом 1 розділу 5, на який посилається відповідач, контролюючому органу не надано, тому таке зупинення, а відтак неприйняття податкової звітності позивача, зокрема за серпень 2016 року є протиправними.

Матеріалами справи підтверджується, що в судовому засіданні 01.12.2016 суд витребував у відповідача докази щодо надіслання позивачу повідомлення про призупинення дії вищевказаного договору із зазначенням для цього відповідних підстав, які суду не надано.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про необхідність вважати прийнятими та зареєстрованими звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року, звітні розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2016 року днем їх фактичного отримання відповідачем, тобто 09.09.2016, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 49.15 статті 49 ПК України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктами 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Відповідно до пункту 4.10 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 №516, якщо після подачі декларації (незалежно від способу подачі) за звітний період платник податків подає нову декларацію із виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, така декларація заноситься до БДАЗ з ознакою "звітна нова" (якщо це передбачено формою) та "звітна" (якщо інше не передбачено формою), а надана раніше звітність отримує статус "До відома".

Відповідно до п.49.13 ст.49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

У листі Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 №1486/12/13-13 зазначено, що резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).

Отже, зважаючи на те, що в ході судового розгляду справи встановлено факт неправомірності дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, які слугували підставою для неприйняття контролюючим органом податкової звітності позивача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення другої вимоги позивача шляхом зобов’язання прийняти та зареєструвати звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року та звітні розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2016 року днем їх фактичного подання, тобто 09.09.2016.

Відповідно до статей 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що... «адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

При зверненні до суду з позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 756,00, що підтверджується квитанцією від 15.09.2016 №9892305, який у зв’язку із задоволенням позову підлягає йому поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного підприємства «Філларіус» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору від 18.07.2016 №180720161 про визнання електронних документів

Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві прийняти та зареєструвати звітну податкову декларацію приватного підприємства «Філларіус» з податку на додану вартість за серпень 2016 року, звітні розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) приватного підприємства «Філларіус» за серпень 2016 року днем їх фактичного подання - 09.09.2016.

Стягнути на користь приватного підприємства «Філларіус» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756,00 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова