Справа № 569/4520/18
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4520/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Хомича І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Хомича Ігоря Володимировича про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БР № 194588 від 09 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Хомича І.В., в якому просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції по притягненню його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії БР №194588 від 09 березня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що не порушував Правила дорожнього руху, виконував всі їх вимоги. В адміністративній справі відсутні будь-які фактичні дані, які б могли підтвердити факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Також, при винесенні постанови були грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та посадовою особою відповідача проігноровані норми чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив його задовольнити. Вказав, що позивач не вчиняв інкримінованого йому правопорушення.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі. Вказав, що 09 березня 2018 року під час патрулювання помітив як водій транспортного засобу «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме порушив правила розташування транспортних засобів на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги. Вину у вчиненому правопорушенні позивач визнавав, вказав, що допустив порушення Правил дорожнього руху, оскільки поспішав. Розгляд справи був проведений у відповідності до КУпАП. Окрім того, вказав, що відео з технічного пристрою, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху відсутнє, а рапорт, який долучений до матеріалів справи, був складений вже після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 09 березня 2018 року інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Хомичем І.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №194588 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 09 березня 2018 року о 09 год. 40 хв. позивач, керуючи транспортним засобом «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Рівне, на вулиці Кн. Ольги, 10 порушив правила розташування транспортних засобів на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, постановив застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно п. 11.4 Правил дорожнього руху на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як слідує з позовної заяви позивач стверджує, що порушення зазначене в оскаржуваній постанові не вчиняв.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП не визнавав, що підтверджується зокрема поясненнями ОСОБА_3 від 09 березня 2018 року, які долучені до оскаржуваної постанови.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Рапорт інспектора роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядового поліції Панасюка М.С. суд не може прийняти до уваги, оскільки він не був покладений в основу оскаржуваного рішення та, як пояснив відповідач, був складений вже після розгляду справи відносно ОСОБА_3

Відеозапису з технічного пристрою, яким, як слідує з оскаржуваної постанови, зафіксовано порушення Правил дорожнього руху «Gazer» (автомобіль 3668) суду надано не було. З долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських неможливо встановити факт порушення Правил дорожнього руху позивачем, адже фактично фіксація відео починається з моменту зупинки автомобіля, тоді як сам момент скоєння адміністративного правопорушення відповідачем зафіксовано не було.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення інспектором патрульної поліції зафіксовано лише візуально під час здійснення контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, а тому суд зазначає, що вказаний спосіб не є належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а відтак не може бути використаний відповідачем як засіб доказування у суді.

Відповідачем, всупереч ст. 77 КАС України не доведено, із зазначенням конкретних доказів, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає за необхідне зауважити на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, тому в задоволенні позовної вимоги про визнання дій інспектора протиправними слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Хомича Ігоря Володимировича про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БР № 194588 від 09 березня 2018 року - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №194588 від 09 березня 2018 року, винесену відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Хомич Ігор Володимирович, місцезнаходження: м.Рівне, вул. С.Бандери, 14-а.

Суддя Рівненського

міського суду О.О. Першко