Справа № 826/16041/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2018 року м. Київ №826/16041/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Ларченко Ірини Миколаївни (далі - Уповноважена особа) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ КБ "Євробанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами (банківський рахунок НОМЕР_2 згідно з договором №ZP-002946 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки від 31.07.2014), включаючи кошти у сумі 63810 грн.) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

2) зобов'язати Уповноважену особу включити позивача до Переліку вкладників ПАТ КБ "Євробанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами (банківський рахунок НОМЕР_2 згідно з договором №ZP-002946 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки від 31.07.2014), включаючи кошти у сумі 63810 грн.) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та повторно подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Перелік вкладників ПАТ КБ "Євробанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є вкладником ПАТ КБ "Євробанк" і на нього поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів у розмірі 63810 грн., що 15.06.2016 внесені на його банківський рахунок згідно з квитанцією №240020.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов з наведених підстав.

Відповідач явку свого представника до судового засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неприбуття не суду повідомив, у зв'язку з чим та згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідач - Уповноважена особа - подав заперечення, в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що позивач здійснив операції за договором банківського рахунку днем, коли винесено рішення Правління НБУ від 15.06.2016 №70-рш/БТ "Про віднесення Публіч-ного акціонерного товариства комерційний банк "Євробанк" до категорії проблемних", що, на думку відповідача, свідчить про нікчемність вказаного правочину, адже операція із зара-хування коштів згідно з квитанцією від 15.06.2016 №240020 призвела до збільшення гаранто-ваної суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

31 липня 2014р. між ПАТ КБ "Євробанк" та позивачем (Клієнт) укладено договір №ZP-002946 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки (Договір), відповідно до п. 1.2 якого банк відкриває позивачу картковий рахунок в гривні НОМЕР_2, випускає та надає Клієнту банківську платіжну картку VISA CLASSIC міжнародної системи VISA з можливим максимальним класом відповідно до анкети-заяви клієнта і строком дії відповідно до тарифів банку, Два2 та ПІН-код до неї, а також забезпечує розрахунки за опе-раціями з виданою банківською платіжною карткою в межах платіжного ліміту, визначеного в Правилах користування (а.с. 13-15).

Пунктом 1.5 Договору передбачено, що Клієнт здійснює операції згідно з чинним законодавством України, Правилами користування, а також діючими тарифами та умовами відкриття приватних карткових рахунків та обслуговування банківських платіжних карток, затвердженими у встановленому порядку банком (з усіма змінами та доповненнями, внесеними банком в майбутньому та доведеними до відома Клієнта у відповідності до умов цього договору) з якими Клієнт ознайомлений при підписанні цього договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що Клієнт особисто або через довірених осіб має право поповнювати кредитний рахунок способами, що не суперечать чинному законодавству України.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що кошти з кредитного рахунку використо-вуються для розрахунків за операціями, проведеними за допомогою банківської платіжної картки або для здійснення інших операцій, передбачених письмовою угодою банку та Клієнта або відповідною заявою Клієнта. Витратні операцій за цією карткою здійснюються в межах платіжного ліміту.

15 червня 2016р. згідно з квитанцією №240020, копія якої міститься у справі (а.с. 12), позивачем здійснено поповнення карткового рахунку НОМЕР_2 на суму 63810 грн. При цьому номер рахунку, не зважаючи на розділення цифр у ньому знаками у вигляді крапок, відповідає номеру рахунку, відкритому позивачу за договором №ZP-002946, а тому такі рахунки не можуть вважатися різними, адже фактично є одним і тим же рахунком НОМЕР_2.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 17.06.2016 №73-рш "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Євробанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 року №1041 "Про запровадження тимчасової адмініст-рації у ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ КБ "Євробанк" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 до 16.07.2016 включно, призначено Уповноважену особу та делеговано всі повноваження тим-часового адміністратора ПАТ КБ "Євробанк", визначені ст.ст. 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулю-вання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністра-ції та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононцю Вадиму Валерійовичу на один місяць з 17.06.2016 до 16.07.2016 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 07.07.2016 №1183, згідно з яким продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" з 17.07.2016 до 16.08.2016 включно та продовжено повноваження Уповноваженої особи Кононця В.В. з 17.07.2016 до 16.08.2016 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 16.08.2016 №215-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Євробанк"" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізич-них осіб прийнято рішення від 16.08.2016 №1523 "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато проце-дуру ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" з 17 .08.2016 до 16.08.2018 включно, призначено Упов-новаженою особою, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ КБ "ЄВРОБАНК", про-відного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запрова-дження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Кононця В.В. з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно.

31 травня 2017р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №2218 про зміну Уповноваженої особи, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "Євробанк", згідно з яким відповідні повноваження делеговано провід-ному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запрова-дження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Ларченко Ірині Миколаївні з 06.06.2017.

19 серпня 2016р. розпочато процедуру виплати вкладникам гарантованих сум відшко-дування банком-агентом АТ "Таскомбанк".

06 вересня 2016р. позивач звернувся до Уповноваженої особи Кононця В.В. з листом вх. №4846-Бт, в якому просив повідомити про включення його банківського (карткового) рахунку НОМЕР_2 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на від-шкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також просив виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом за цим картковим рахунком, включаючи кошти в сумі 63810 грн. (а.с. 16).

Листом від 09.09.2016 вих. № 01-14.2/5789 Уповноваженою особою Кононцем В.В. повідомлено позивачу, що в результаті проведеної Комісією щодо перевірки договорів бан-ківського вкладу (депозиту) та договорів банківського вкладу (рахунку) перевірки було вста-новлено, що операції по зарахуванню на рахунок позивача грошових коштів мають ознаки операцій, які могли спричинити збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом (ознаки "дроблення"), з огляду на що рахунок позивача підлягає тимчасовому обмеженню до виплати коштів вкладникам. Також у листі повідомлено позивачу, що 12.07.2016 банком було прийнято рішення на тимчасове обмеження здійснення банківських операцій щодо вип-лати позивачу коштів, а тому інформація щодо виплати таких коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутня в АТ "Таскомбанк".

Спірні правовідносини виникли у сфері функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та стосуються правомірності не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлено Законом України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №4452 (у редакції, чинній на час надання відповіді на звернення позивача - 09.09.2016) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалеж-но від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті. Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною). Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Як визначено у ч. 1 ст. 2 Закону №4452, вкладом є кошти в готівковій або безготів-ковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківсь-кого рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладником - фізична особа (у т.ч. фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'я-зується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1).

Частиною 2 цієї статті передбачено право банка використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 1067 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1). Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2).

Операції за рахунком, що виконуються банком, врегульовано нормою ст. 1068 ЦК України, згідно з якою банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка (ч. 1). Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч. 2). Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перера-хувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахун-кового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3).

Передбачені Законом №4452 гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні положень ст. 2 цього Закону).

Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, в тому числі на умовах договору банківського рахунка, у зв'язку з чим та з огляду на встановлені судом обставини справи суд дійшов висновку про належність позивача до вкладників ПАТ КБ "Євробанк". Зазначений висновок, зокрема, відповідає позиції Вищого адміністративного суду України, наведеній в ухвалі від 13.09.2017 №К/800/16649/17.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 26 цього Закону гарантії Фонду не поширюються на відшко-дування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 4 ст. 26 цього Закону передбачає, що Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як ауди-тор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умова-ми відповідно до ст. 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Про наявність обставин, визначених у ч. 4 ст. 26 Закону №4452, що є підставою для не відшкодуванням Фондом коштів позивачу, належних останньому на його рахунку, ніхто з учасників справи не стверджував, а судом таких обставин у цій справі не встановлено.

Як зазначено представником відповідача у запереченнях, акт перевірки Комісії з пере-вірки правочинів (інших договорів), укладених ПАТ КБ "Євробанк", призначеної наказом, не є скасованим та породжує правові наслідки у вигляді нікчемності правочину із зарахування грошових коштів на рахунки позивача.

Відповідачем зазначено, що оскільки позивач здійснив операції за договором банків-ського рахунку саме 15.06.2016, то даний правочин є нікчемним, так як підпадає під обме-ження у діяльності банку, встановлені відповідно до п. 12.3 Глави 12 "Положення про засто-сування Національним банком України заходів впливу" та передбачені абз. 13 ч. 2 рішення Правління Національного банку України від 15.06.2016 №70-рш/БТ "Про віднесення Публіч-ного акціонерного товариства комерційний банк "Євробанк" до категорій проблемних".

Наказом від 24.11.2016 №233-ОД, копія якого міститься у справі (а.с. 71), Уповнова-женою особою Кононцем В.В. визнано нікчемними операції з розміщення коштів на карткових/поточних рахунках фізичними особами, перелік яких зазначено у Додатку №1 та Додатку №2 до цього наказу. Згідно з витягом з Додатку №2 до цього наказу до переліку осіб, правочини яких визнано нікчемними, включено також позивача (операція з поповнення карткового рахунку НОМЕР_2 на суму 63810 грн., здійснена 15.06.2016) (а.с. 72).

Оцінюючи доводи відповідача щодо нікчемності правочину позивача, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 38 Закону №4452 встановлено, що протягом дії тимчасової адміністра-ції Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною ж 3 цієї статті передбачено, що правочини (у т.ч. договори) неплатоспро-можного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без вста-новлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у корис-тування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, пос-луг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у т.ч. договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у т.ч. договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий право-чин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону №4452 у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Аналізуючи наведені вище нормативні положення у контексті встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо наявності передбачених п. 7 та п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 (а.с. 69) підстав для визнання спірних операцій позивача нікчемними, що відповідно призвело до створення перешкод для відшкодування позивачу коштів за рахунок Фонду.

По-перше, слід зазначити про те, що в адресованому позивачу листі Уповноваженої особи Фонду від 09.09.2016 №01-14.3/5789 не повідомлялося про визнання правочину нік-чемним та (або) інформація щодо порядку застосування наслідків нікчемності правочинів.

Інших доказів, які б свідчили про повідомлення позивача про дані обставини згідно з п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону №4452, відповідач суду не повідомив і не надав.

По-друге, посилаючись на наявність визначених п. 7 та п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав визнання правочинів нікчемними, відповідачем не доведено вказаних обставин.

Так, всупереч п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 відповідачем не надано доказів того, що умови укладеного між позивачем і ПАТ КБ "Євробанк" правочину передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Водночас зміст укладеного з позивачем договору, дослідженого судом, таких умов не передбачає.

Всупереч п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 відповідачем не надано доказів здійснення ПАТ КБ "Євробанк" після віднесення його до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів з позивачем, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Водночас, як встановлено судом, договір банківського (карткового) рахунку з позивачем не переоформлювався.

Як неодноразово вказував Вищий адміністративний суд України у своїх рішеннях, право уповноваженої особи Фонду здійснювати перевірку правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Посилання відповідача у своїх запереченнях на встановлені для ПАТ КБ "Євробанк" обмеження постановою Правління Національного банку України від 15.06.2016 №70-рш/БТ, якою цей банк віднесено до категорії проблемних, що було чинним на момент поповнення позивачем власного карткового рахунку, суд відхиляє, оскільки зазначене рішення становить банківську таємницю і позивач не міг бути обізнаним із його змістом та встановленими обмеженнями. Крім цього, відповідачем не надано доказів того, що вказана постанова місти-ла обмеження щодо прийняття готівкових коштів від позивача для поповнення рахунку.

Посилання відповідача на перерахування ТОВ "Пурпур АП" коштів у сумі 158018,48 грн. на рахунок ОСОБА_4 у рахунок надання фінансової допомоги згідно з договором від 15.05.2016, суд не бере до уваги і відхиляє, оскільки дані обставини не стосуються взаємовідносин між Банком і позивачем та не спростовують факт відкриття позивачу банківського рахунку та надходження на цей рахунок від позивача готівкових коштів у сумі 63810 грн.

Окремо суд також зауважує, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження нікчемності правочину позивача з підстав, визначених у ст. 228 ЦК України, якою визначено загальне поняття нікчемності правочинів.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АР Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (ч. 1). Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч. 2). У разі недодержання вимоги щодо відповідності пра-вочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави (ч. 3).

Відповідачем не зазначено і не надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що правочин (договір банківського (карткового) рахунку) є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави; не надано судового рішення про визнання недійс-ним договору банківського рахунку позивача, як і судового рішення за результатами розгля-ду матеріалів кримінального провадження.

Натомість зарахування на банківський рахунок позивача грошових коштів згідно з квитанцією від 15.06.2016 №240020 здійснено до запровадження тимчасової адміністрації банку, що відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить вимогам договору від 31.07.2014 №ZP-002946.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 2 п. 1.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22 від 21.01.04р, банк не має права визначати та контролювати напрями вико-ристання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд.

За таких обставин твердження відповідача щодо нікчемності правочину є припу-щенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку. У решті, заперечення відповідача не спростовують доводів позивача і наданих ним доказів, тому відхиляються судом.

Враховуючи відсутність підстав для не відшкодування позивачу коштів за рахунок Фонду, визначених цим Законом, суд дійшов висновку про те, що гарантії Фонду поши-рюються на відшкодування позивачу коштів у сумі 63810 грн. за його вкладом, внесених згідно з квитанцією від 15.06.2016 №240020.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №4452 Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отри-мання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інфор-мацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхід-но здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вклад-ника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як встановлено судом, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку і отримання цього рішення Фондом, відповідач не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом, у частині відшкодування 63810 грн.

Враховуючи, що згідно із ст. 26 Закону №4452 позивач набув право на одержання га-рантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду в сумі 63810 грн., однак після отримання Фондом рішення про відкликання ліцензії та ліквідацію Банку не був включений відповідачем до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, з причин, які не відповідають цьому Закону, суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

З огляду на те, що допущена відповідачем бездіяльність порушує право позивача на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду у сумі 63810 грн., а також з метою захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 254 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання про-типравною бездіяльності Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ КБ "Євробанк", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, а також про зобов'язання Уповноваженої особи включити позивача до Переліку вкладників ПАТ КБ "Євробанк", які мають на відшкодування коштів за рахунок Фонду, та надати Фонду додаткову інформацію про рахунок НОМЕР_2, відкритий позивачем у ПАТ КБ "Євробанк" згідно з договором №ZP-002946, за яким позивач має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду у сумі 63810 грн.

Крім цього, з метою повного і ефективного захисту прав та інтересів позивача і згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про можливість виходу за межі позовних вимог і визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи від 24.11.2016 №233-ОД у частині визнання нікчемною операції з розміщення позивачем коштів у сумі 63810 грн. на рахунку НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 241-246, пп. 10 п. 1 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1).

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Кононця Вадима Валерійовича щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк", які мають право на відшко-дування коштів у сумі 63810 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот десять гривень 00 коп.) за вкладом (банківський рахунок НОМЕР_2 згідно з договором №ZP-002946 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки від 31.07.2014) за рахунок Фонду гаранту-вання вкладів фізичних осіб.

3. Визнати протиправним і скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Кононця Вадима Валерійовича від 24.11.2016 №233-ОД у частині визнання нікчемною опе-рації з розміщення ОСОБА_1 коштів у сумі 63810 грн. на рахунку НОМЕР_2.

4. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Ларченко Ірину Миколаївну включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників Публічного акціонерного това-риства КБ "Євробанк", які мають право на відшкодування коштів у сумі 63810 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот десять гривень 00 коп.) за вкладом (банківський рахунок НОМЕР_2 згідно з договором №ZP-002946 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки від 31.07.2014) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

5. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Ларченко Ірину Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про рахунок НОМЕР_2 згідно з договором №ZP-002946 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки від 31.07.2014, за яким ОСОБА_1 АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 63810 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот десять гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293, 295-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко