Справа № 146/557/18
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/557/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду смт Томашпіль в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 30 березня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та закрити спарву про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано наступним.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 30 березня 2018 року на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП за те, що 12 лютого 2018 року біля 11:30 год розмістив свій автомобіль марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на краю проїжджої частини вул. Черняхівського в смт. Томашпіль на постійне зберігання, чим порушив правила благоустрою смт. Томашпіль.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною, оскільки в його діях відстутній склад адміністративного правопорушення.

Так, підставою для винесення рішення адміністративної комісії став протокол від 12 лютого 2018 року, складений ст. ДОП Томашпільського ВП ОСОБА_4 та підписаний свідками працівниками Томашпільської селищної ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно вказаного протоколу, 12 лютого 2018 року біля 11:30 год ОСОБА_3 розмітив свій автомобіль марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на краю проїжджої частини вул. Черняхівського в смт. Томашпіль на постійне зберігання, чим порушив правила благоустрою смт. Томашпіль.

Позивач зазначив, що з даним протокол він був ознайомлений лише 19 лютого 2018 року, тому не міг відмовлятися від підпису і пояснень, як це зазначено в ньому.

Також зазначив, що він являється фізичною особою-підприємцем та в його користування дійсно знаходиться автомобіль марки «ГАЗ». Даний транспортний засіб він використовує у своїй підприємницькій діяльності та на ніч залишає його на узбіччі вул. Черняхівського біля будинку № 4 в якому він проживає. Зафіксована в протоколі стоянка автомобіля тимчасова і не має постійного місця. Крім того, протоколом зафіксований одиничний випадок стоянки автомобіля на краю проїжджої частини дороги, що ніяким чином не підтверджує постійне його зберігання.

Тому винесену проти нього постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Томашпільської селищної ради вважає незаконною, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_1 позовну заяву підтримали, посилаючись на обставини зазначені в ній.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві на позов, який наявний в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали адміністративної справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Томашпільської селищної ради № 3 від 30 березня 2018 року ОСОБА_7 притягнуто до адмітістративної відповідальності за вчинення адмітістративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн (а.с.5).

Підставою для винесення вказаної постанови став протокол від 12 лютого 2018 року, складений ст. ДОП Томашпільського ВП ОСОБА_4, відносно ОСОБА_3 за те, що 12 лютого 2018 року біля 11:30 год останній, розмістив свій авмтомобіль марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на краю проїжджої частини вул. Черняхівського в смт. Томашпіль на постійне зберігання, чим порушив правила благоустрою населеного пункту (а.с.6).

Відповідно до ст. 152 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

За правилами ч.1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема про місце і час вчинення та суть правопорушення, про свідків і потерпілих, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, це також зазначається у протоколі.

Відсутність у протоколі обов'язкових реквізитів, перелік яких міститься у ст.256 КУпАП, не тільки обмежує права осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, регламентовані ст.268 КУпАП, а й покладає обов'язок визначити об'єктивну сторону правопорушення на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

При дослідженні у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не дотримано порядок його складання зазначений у цій статті. Так у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 розмістив свій автомобіль на краю проїжджої частини на постійне зберігання, проте не вказано час та дату з якої пори позивач залишив даний автомобіль на зберігання. Крім того, у протоколі зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від дачі пояснень та підпису, однак як стверджує сам ОСОБА_3 протокол був складений у його відсутність та з даним протоколом він був ознайомлений лише 19 лютого 2018 року, що також свідчить про порушення його прав.

Статтею 72 КАС України встановлено що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових і речових доказів, висновків експертів,показань свідків.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови обґрунтовані повністю, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню оскільки обставини, щодо вчинення адміністративного правопорушення непідтверджені жодними належними та допустимими доказами, протокол про адміністративне правопорушення, який став підставою для винесення оскаржуваної постанови був складений з порушенням вимог закону, тому позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, як вбачається з акту виконаних робіт від 04 травня 2018 року за надання правничої допомоги позивач поніс судові витрати у розмірі 2114,40 грн. Проте, згідно квитанції від 04 травня 2018 року останній сплатив адвокату гонорар в сцмі 1000 грн, таким чином в силу ч. 1 ст. 139 КАС України суд вважає за можливе стягнути з Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області на користь позивача ОСОБА_3 витрати понесені останнім на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 152, 251, 256, 287, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 19, 72, 77, 139 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Томашпільської селищної ради від 30 березня 2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн за вчинення адмінстративного правопорушення, передбаченого ст . 152 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення - закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_2 судові витрати по справі, які складаються з 1000 грн (одна тисяча гривень) судових витрат, понесених ОСОБА_3 на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків визначених ч.2. ст. 299 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 08 травня 2018 року.

Суддя О.В. Пилипчук