Справа № 822/30/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2018 року

Київ

справа №822/30/17

адміністративне провадження №К/9901/23965/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М., Шарапи В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року (головуючий суддя - Польовий О.Л., судді - Майстер П.М., Данилюк У.Т.)

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року (головуючий суддя - Боровицький О.А., судді - Матохнюк Д.Б., Сапальова Т.В.)

у справі № 822/30/17

за позовом ОСОБА_2

до Апеляційного суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України

про визнання протиправною відмови, стягнення одноразової вихідної допомоги та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

Короткий зміст позовних вимог.

1. 16 березня 2017 року ОСОБА_2 (далі - скаржник) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Апеляційного суду Хмельницької області (далі - відповідач 1), Державної судової адміністрації України (далі - відповідач 2) в якому просив:

1.1. - визнати протиправною відмову Апеляційного суду Хмельницької області у виплаті одноразової вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку, передбаченої ст.136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року;

1.2. - стягнути з Апеляційного суду Хмельницької області 255 200,00 грн. одноразової вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку;

1.3. - зобов'язати Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Хмельницької області кошти, належні до виплати одноразової вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку.

2. В обґрунтування позовних вимог скаржник зазначив, що йому протиправно не нараховано та не виплачено відповідачами вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді у зв`язку з виходом у відставку. На підтвердження своїх вимог стверджував, що, право на дану допомогу скаржник набув до набрання чинності Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014, яким було виключено статтю 136 із Закону України «Про судоустрій і статус суддів». А тому ОСОБА_2 не позбавлений права на вихідну допомогу у зв`язку з виходом у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

3. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Апеляційного суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови, стягнення одноразової вихідної допомоги та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

4. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки 08 вересня 2016 року на дату прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача з посади судді був чинним Закон № 2453-VI в редакції від 01.04.2014 року, в якому відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" виключено статтю 136, що передбачала виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат, за останньою посадою, тому, право на отримання такої допомоги у скаржника відсутнє.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції.

5. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

5.1. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі №822/30/17 - залишено без змін.

6. Підтримуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив також, що законодавством було передбачено право судді на виплату вихідної допомоги в розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку (в редакції Закону України"Про статус суддів" від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ), а в подальшому в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою (в редакції Закону № 2453-VI), однак необхідною передумовою для набуття даного права є вихід судді у відставку. Оскільки в даному спорі вихід у відставку ОСОБА_2відбувся 08 вересня 2016 року, коли норма Закону № 2453-VI щодо виплати зазначеної вихідної допомоги втратила чинність, то, відповідно і право скаржника на її отримання відсутнє.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

7. 10 квітня 2017 року Вищим адміністративним судом України отримано касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року.

8. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

9. В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_2 вказує на те, що право на отримання вихідної допомоги при виході у відставку надано йому за наявності стажу на посаді судді не менше 20 років, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно - правових актів.

10. 28 квітня 2017 року судом касаційної інстанції було отримано заперечення відповідача 1 , в якому зазначено, що на час звільнення ОСОБА_2 у відставку положення ч. 1 ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону № 2453-VI від 07.07.2010 вже не були чинними, а відтак законних підстав («законних сподівань» на отримання активу) до виплати скаржнику вихідної допомоги у розмірі 10 посадових окладів за останньою посадою не було.

11. 12 червня 2017 року судом касаційної інстанції було отримано заперечення відповідача 2, в якому зазначено, що оскільки станом на день виходу судді ОСОБА_2 у відставку виплата вихідної допомоги законодавством не була передбачена, а також положення Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не визнавалися неконституційними, тому невиплата такого виду допомоги відповідає нормам чинного на той час законодавства.

12. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2017 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.

13. 15 грудня 2017 року припинено процесуальну діяльність Вищого адміністративного суду України, у зв`язку із початком роботи Верховного Суду.

14. На виконання пп. 4 п. 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15 грудня 2017 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 разом з матеріалами адміністративної справи передані на розгляд Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду.

15. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, касаційне провадження № К/9901/23965/18 (адміністративна справа № 822/30/17) визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду для розгляду даної касаційної скарги у наступному складі: судді - доповідача - Данилевич Н.А., суддів - Бевзенка В.М., Шарапи В.М.

16. Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 прийнято до провадження та призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

17. З 04 січня 1993 року по 20 листопада 1998 року ОСОБА_2 працював суддею Хмельницького міського суду.

18. З 23 листопада 1998 року по 26 вересня 2016 року скаржник обіймав посаду судді Апеляційного суду Хмельницької області.

19. Постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VIII «Про звільнення суддів» (далі - постанови № 1515-VIII) ОСОБА_2 звільнено з посади судді Апеляційного суду Хмельницької області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

20. Наказом голови Апеляційного суду Хмельницької області № 29/05-03 від 26 вересня 2016 року ОСОБА_2 відраховано зі штату вказаного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України.

21. Як встановлено судами попередніх інстанцій, при звільненні, скаржнику не виплачена вихідна допомога на підставі статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, що діяла до 01 квітня 2014 року.

22. 07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до голови Апеляційного суду Хмельницької області, в якій просив виплатити йому одноразову вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат, у зв`язку з виходом у відставку.

23. Листом від 23 листопада 2016 року № 06-228/16 Апеляційний суд Хмельницької області повідомив, що підстав для здійснення такої виплати не вбачається, оскільки норма ст.136 Закону № 2453-VI, що передбачала таке право, була виключена з цього Закону на підставі Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ.

24. Частина 2 статті 19 Конституції України, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1515-VIII: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. Частина 1 статті 58 Конституції України в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1515-VIII: закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

26. Пункт 9 частини 5 статті 126 Конституції України в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1515-VIII: суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив у разі подання суддею заяви про відставку або звільнення з посади за власним бажанням.

27. Частина 1 статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1515-VIII: суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

28. Частини 3,4 статті 120 Закону №2453-VI, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1515-VIII: заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

29. Частини 2,3 статті 122 Закону №2453-VI, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1515-VIII: питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок. Повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

30. Частина 1 ст. 136 Закону №2453-VI, в редакції до 01.04.2014 : судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

31. Підпункт 1 пункт 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII): у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529 із наступними змінами): статтю 136 виключити.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

32. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

33. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

34. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

35. Аналіз вищенаведеної норми Конституції України, із застосуванням Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, дає розуміння про дію нормативно - правового акта в часі як момент початку набрання цим актом чинності та припинення - як момент втрати ним чинності. Тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

36. Тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно - правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення скаржника з посади судді.

37. Крім того, Суд зауважує, що ОСОБА_2 звільнено з посади судді 08 вересня 2016 року, тобто у той час, коли право на вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, передбачене статтею 136 Закону №2453-VI не існувало, оскільки дана норма виключена положенням Закону № 1166-VII.

38. Щодо доводів скаржника про віднесення Конституційним Судом України (рішення від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013) вихідної допомоги до конституційних гарантій незалежності суддів та її неспіврозмірність з такими конституційними гарантіями незалежності суддів як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, Суд зазначає наступне. Дані доводи є необґрунтованими та спростовуються приписами абзацу 6 п. 3.2 того ж таки Рішення Конституційного Суду України, згідно з якими, Конституційний Суд України зазначив, що "<за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю>".

39. З огляду на викладене, Суд вважає, що рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовлено в задоволенні вимог скаржника. Позаяк підстави для виплати вихідної допомоги скаржнику, станом на дату його виходу у відставку - 08 вересня 2016 року, що є датою прийняття Верховною Радою України постанови № 1515-VIII відсутні.

40. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

41. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

42. Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи ОСОБА_2 безпідставними та правомірно спростованими судами попередніх інстанцій, а їх висновки - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

43. Керуючись статтями 341, 343, п.1ч.1.ст.349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

44. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

45. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року - залишити без змін.

46. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа