Справа № 2а-1337/12/1370
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 травня 2018 року

м. Київ

справа №2а-1337/12/1370

адміністративне провадження №К/9901/49544/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

27 квітня 2018 року із зазначеною касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 14 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Частиною другою статті 212 КАС України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції) встановлено, що касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Як вбачається з рішення суду апеляційної інстанції, воно ухвалено 28 листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін. Повний текст ухвали виготовлено 01 грудня 2017 року. Таким чином строк касаційного оскарження закінчився 21 грудня 2017 року.

Касаційну скаргу подано 27 квітня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Водночас, відповідач у касаційній скарзі зазначає про зупинення видаткових операцій на рахунках, хакерські атаки, як на причину пропуску строку касаційного оскарження, і просить поновити, у зв'язку з вказаним, такий строк.

Оцінивши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та задоволення заяви про поновлення цього строку.

Відповідно до правил частини четвертої статті 214 КАС України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Аналогічні положення закріплені в частині третій статті 332 чинної редакції КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд вважає за необхідне застосувати зазначену норму процесуального закону з урахуванням положень підпункту 14 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Керуючись статтями 248, 332, підпунктом 14 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Державною фіскальною службою України строку на касаційне оскарження постанови Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року.

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

В.М.Шарапа