Справа № 804/1001/16
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 804/1001/16

Провадження № 11-289апп18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів Антонюк Н.О., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу № 804/1001/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» (далі - ТОВ «Скорпіон») до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Криворізького районного управління юстиції, Криворізького районного управління юстиції, відділу з питань державної реєстрації Криворізької районної державної адміністрації, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Христофорівське» (далі - ТОВ «Агрофірма «Христофорівське»), ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення

за касаційною скаргою ТОВ «Скорпіон» на ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року (суддя Єфанова О.В.) та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2016 року (у складі колегії суддів Чепурнова Д.В., Сафронової С.В., Чабаненко С.В.),

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ТОВ «Скорпіон» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому з урахуванням доповнень до адміністративного позову просило:

- скасувати рішення реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області від 20 листопада 2015 року № 26341343 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки;

- скасувати рішення реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області від 20 листопада 2015 року № 26341923 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 15 вересня 2016 року провадження у справі закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції,пославшись на висновки Верховного Суду України, наведені у постановах від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16 та від 26 січня 2016 року у справі № 2а-10699/11/2670 (21-3365а15), виходив із того, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватись судами за правилами цивільного судочинства, а не адміністративного.

Дніпропетровськийапеляційний адміністративний суд ухвалою від 1 грудня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Скорпіон» залишив без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини пов'язані із порушенням прав ТОВ «Скорпіон» на користування земельними ділянками, розташованими на території Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастрові номери НОМЕР_1 та

НОМЕР_2, у зв'язку з реєстрацією державним реєстратором права оренди на ці ділянки за ТОВ «Агрофірма «Христофорівське», тобто наявний спір про право, а отже, колегія суддів зробила висновок, що цей спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

У грудні 2016 року ТОВ «Скорпіон» подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення, у якій просить скасувати ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2016 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У касаційній скарзі ТОВ «Скорпіон» зазначає, що предметом позову є дії реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Криворізького районного управління юстиції та встановлення чи спростування факту правомірності повторної реєстрації похідного речового права - права користування земельними ділянками у разі наявного та зареєстрованого права на ті самі земельні ділянки за іншим користувачем.

Вважає, що у цій справі спір про право відсутній, дослідженню підлягають оскаржуване рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень, особи, наділеної владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, на предмет відповідності такого рішення критеріям, визначеними частиною третьою статті 2 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Наголошує, що спір виник із публічно-правових відносин, у яких відповідач є суб'єктом владних повноважень, та відповідно до статті 17 КАС (узазначеній редакції)відноситься до компетенції адміністративних судів, тобто має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 17 січня 2017 року відкрив касаційне провадження у цій справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 327 КАС судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

7 березня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою на підставі частини шостої статті 346 КАС передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до цієї норми справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Оскільки ТОВ «Скорпіон» оскаржує ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2016 року з підстав порушення судом правил предметної юрисдикції, справа підлягає розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС у чинній редакції провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як установили суди попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, згідно з договором оренди земельної ділянки від 10 червня 2004 року № 12, укладеним з власником земельної ділянки - ОСОБА_4, фермерське господарство «Скорпіон» прийняло в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Додатковою угодою до договору від 19 серпня 2009 року № 12, укладеною між ТОВ «Скорпіон», яке є правонаступником фермерського господарства «Скорпіон», та ОСОБА_4 внесено зміни до договору. Зокрема, пункт 4.1 викладено в редакції: «Договір починає діяти з моменту підписання його Сторонами до 31 грудня 2019 року».

Також фермерське господарство «Скорпіон» уклало договір оренди земельної ділянки від 10 червня 2004 року № 11 з власником земельної ділянки ОСОБА_4, згідно з яким ТОВ «Скорпіон» прийняло в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Криворізького району, кадастровий номер НОМЕР_2.

У подальшому ОСОБА_3 набула право власності на земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

У січні 2016 року ТОВ «Скорпіон» стало відомо, що за ТОВ «Агрофірма «Христофорівське» Криворізьким районним управлінням юстиції Дніпропетровської області зареєстровано право оренди на:

- земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, номер запису про інше речове право 12151742. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 26341343 від 20 листопада 2015 року, прийнято державним реєстратором Зінченко І.І., що підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, номер запису про інше речове право 12152397. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 26341923 від 20 листопада 2015 року, прийнято державним реєстратором Зінченко І.І., що підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

11 листопада 2015 року ОСОБА_3 уклала з ТОВ «Агрофірма «Христофорівське» договори оренди на спірні ділянки землі, що підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною першою статті 2 КАС у редакції, чинній на час прийняття рішень судами попередніх інстанцій, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС у зазначеній редакції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами пункту 7 частини першої статті 3 КАС у зазначеній редакціїсуб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судами попередніх інстанцій належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на те, що спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16 та від 26 січня 2016 року у справі

№ 2а-10699/11/2670 (21-3367а15), і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цієї позиції.

Наведені у касаційній скарзі мотиви та доводи не спростовують цих висновків.

Скасування рішень реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області з проведення реєстраційних дій за договором оренди землі вплинуть на майнові права ТОВ «Агрофірма «Христофорівське», з яким ОСОБА_3 уклала відповідні договори оренди.

Тому суди попередніх інстанцій у цій справі дійшли вірного висновку, що спірні правовідносини, пов'язані з порушенням прав ТОВ «Скорпіон» на користування спірними земельними ділянками, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, і вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про закриття провадження в цій справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 157 КАС.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС у чинній редакції суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України у чинній редакції, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» залишити без задоволення, а ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

У повному обсязі постанова складена й підписана 25 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: Н.О. Антонюк Н.П. Лященко
В.В. Британчук Л.І. Рогач
Д.А. Гудима І.В. Саприкіна
В.І. Данішевська О.С. Золотніков В.С. Князєв О.М. Ситнік В.Ю. Уркевич О.Г. Яновська
Л.М. Лобойко