Справа № 303/1800/18
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/1800/18-а
Номер рядка статистичного звіту- 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Монич В.О.

при секретарі Лаврів Е.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Шипівдич Богдана Степановича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії БР № 190191 від 12.03.2018 року, винесену інспектором УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Шипівдич Богданом Степановичем відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн. та закрити провадження у справі.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1, 12.03.2018 року о 10.20 год. на 609+500 м. автодороги Київ-Чоп, керував автомобілем марки «Mersedes Benz Astros, з державним номерним знаком НОМЕР_1 без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив вимогу п.9.8 Правил дорожнього руху України.

Вказану постанову вважає протиправною, винесеної з грубим порушенням вимог чинного законодавства, зазначає, що із зазначеною постановою не згідний оскільки вона винесена без врахування його зауважень. Таким чином вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, жодних доказів на підтвердження адміністративного правопорушення немає. Враховуючи вищезазначені обставини постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при складанні постанови не були з'ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим така підлягає скасуванню. Також посилається, що відповідачем протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з правопорушенням. Вважає, що інспектор ДПС невірно оцінив ситуацію та безпідставно наклав стягнення за правопорушення, якого він не вчиняв. Таким чином просить скасувати постанову серії БР № 190191 від 12.03.2018 року, винесену інспектором УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Шипівдич Богданом Степановичем відносно ОСОБА_1 за ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн. та закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Львівській області в судове засідання не з'явився, подав відзив проти позову в якому вказав, що ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху, яке було виявлено працівниками поліції, а тому позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у зв'язку з чим вважає оскаржувану постанову законною. Постанова винесена у відповідності до вимог Закону, просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши представлені докази та з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії БР № 190191 від 12.03.2018 року, винесеної інспектором УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Шипівдич Богданом Степановичем ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1, 12.03.2018 року о 10.20 год. на 609+500 м. автодороги Київ-Чоп, керував автомобілем марки «Mersedes Benz Astros, з державним номерним знаком НОМЕР_1 без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив вимогу п.9.8 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема в статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, вона повинна містити інформацію про місце вчинення адміністративного правопорушення та докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлена правомірність дій працівника патрульної поліції в частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з його формальних міркувань, та розцінюються судом, як бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення п. 9.8 ПДР України позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення п. 9.8 ПДР України, та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення доведена винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, факт адміністративного правопорушення зі сторони позивача мав місце, про що була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся до суду не для захисту своїх прав, а з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення та не вбачає підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Шипівдич Богдана Степановича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Монич В.О.