Справа № 2а-2317/10
Суддя: Логвінова О. В.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-2317/10
Провадження № 2а-2317/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2010 року суддя Київського районного суду м. Полтави Логвінова О.В.. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про визнання неправомірної відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, яка настала в результаті каліцтва під час ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції (надалі ЧАЕС). Мотивуючи свої вимоги Позивач зазначив, що він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом III групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків вказаної аварії.

Позивач отримує пенсію по 11! групі інвалідності, що настала внаслідок захворювання на ЧАНС. відповідно до ч, 4 ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року, однак обчислення та виплата пенсії, як зазначає ОСОБА_1, здійснюється без врахування положень ст.ст. 50. 54 ч. 4 названого Закону. У зв'язку з цим, Позивач просить визнати неправомірною відмову відповідача в здійсненні перерахунку його пенсії та зобов'язати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії з 01.11.2009 року, відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», по II! групі інвалідності, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за віком в розмірі 50% пенсії за віком, яка встановлюється ч. 1 сг. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 13.М.. обгрунтовує тим. що Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, здійснює обчислення та виплату його пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654. частиною 1 якої встановлені доплати до пенсій.

Крім того, позивач вказує, що рішеннями Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. та № 10-РГІ від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення Законів України «Про державний бюджет на 2007 р.» та «ГІро державний бюджет на 2008 р.», якими були внесенні зміни до ст.ст. 50. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», па підставі яких і повинна нараховуватись пенсія.

Згідно розрахунку Позивача, відповідно до ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по інвалідності III групи, не може бути нижчою 6 мінімальних пенсій за віком, при цьому за основу при розрахунку має братись розмір мінімальної пенсії, встановлений ч. ! ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також. Позивачу має бути нарахована додаткова пенсія відповідно до ст. 50 'Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50%мінімальної пенсії за віком. В зв'язку з чим, за підрахунками Позивача, розмір його пенсії має бути 3724,50 гри./місяць.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 ОСОБА_2 України, органи державної влади. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України. Однак на думку Позивача. Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, під час обчислення та виплати йому пенсії, діяло в порушення ОСОБА_2 України та вказаних Законів, про що свідчить відмова Відповідача в перерахунку пенсії за вих.. № 1260/Т-02 від 16.11.2010 року. Суддя вважає за можливе розглянути справу упорядку письмового провадження без виклику осіб які беруть участь у справі та проведення судового засідання на основі наявних матеріалів. Суддя. вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суддя вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву розглядати справу без його участі та просив позовні вимоги викладені в позовній заяві задовольнити в повному обсязі.

Судом встановлено, що Позивач є учасником ліквідації аварії на ЧЛКС 1 категорії, інвалід Ш групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків вказаної аварії і йому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч. 1 ст. 46 ОСОБА_2 України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації вказаного конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи закріплені в Законі України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закон) України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року розмір пенсії для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчими по III групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. А згідно ст. 50 цього Закону, даним особам також має бути призначена додаткова пенсія у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 р.». були внесенні зміни до ст.ст. 50. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно даних змін, відповідно до зазначеної ст. 54 в новій редакції, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 111 групі інвалідності 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А відповідно до вказаної ст. 50, особам, віднесеним до категорії 1. призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам ПІ групи 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 ОСОБА_2 України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України. Статтею 92 Основного Закону передбачено, що виключно

законами встановлюються основи соціального захисту, форми і види пенсГйного забезпечення. Л згідно ст. 21 цього Основного Закону, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Тому, рішенням Конституційного суду України № 10-РП від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 р.», яким були внесенні зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ОСОБА_2 України, закони інші правові акти або їх окремі положення, що визнані некосгитуційними. встрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, на час прнизначення пенсії Управлінням пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, у Позивача існувало право на отримання пенсії у розмірі, не менше, ніж 6 мінімальних пенсій за віком, що передбачено ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії в розмірі, встановленому в ст. 50 цього Закону, зокрема по інвалідам III групи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Зі змісту ст.ст. 50. 54 вказаного Закону, випливає, що під час визначення розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Законом України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлено розміру мінімальної пенсії за віком. Однак розмір мінімальної пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір, не має.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Тому, суд не бере до уваги .положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених цим Законом. Оскільки наявність такої норми, за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації Позивачеві конституційної гарантії та права та отримання пенсії за шкоду, заподіяну його здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про соціальний статус да соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У запереченнях проти позову Відповідач посилається на те. що при нарахуванні пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, він правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654, частиною 1 якої встановлені доплати до пенсій і після їх здійснення, розмір основної пенсії, зокрема по III групі інвалідності має становити не менше 980 грн. До набуття чинності постановою КМ України № 654, діяла ипостанова КМ України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів держаного бюджету» № 1 від 03.01.2002 р.. зг ідно п. 2 якої за основу для розрахунку, взято розмір мінімальної пенсії за віком в сумі 19.91 грн. Тим самим, дані постанови істотно звужують зміст та обсяг існуючих прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлених законами України, що суперечить ст. 22 ОСОБА_2 України.

До такого ж самого звуження змісту існуючих прав призводить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 р. № 530, адже в ній зазначено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія та шкоду, заподіяну здоров ю. відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: 1) тим. що належать до категорії 1 : інвалідам 111 групи 15 відсотків.

Посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, суд не вважає необгрунтованим, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав Позивача, встановлених цим же Законом.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_2 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується. Згідно ч. 4 ст. 4 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_2 України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт. який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії Позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50. 54 ч. 4 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімальної пенсії за віком ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не Постанов Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654. «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів держаного бюджету» № 1 від 03.01.2002 р. та «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 р. № 530.

При розрахунку державної пенсії, передбаченої статтями 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який установлюється у законі про Державний бюджет на відповідний рік. Закон України «Про державний бюджет на 2010 рік» не прийнятий, однак ст. 2 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20.10.2009 р. № 1646-VI, на сьогоднішній день встановлений мінімальний прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі 695 гри.

Згідно ч. З ст. 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону № 231 від 05.10.2006 р.. у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1. 2. 3. 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Тому, Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві є належним відповідачем у даній справі, оскільки ОСОБА_1 проживає саме в цьому районі.

Згідно ст. 19 ОСОБА_2 України, пенсійний фонд мас нараховувати пенсію дотримуючись в першу чергу ОСОБА_2 України. Законів та підзаконних нормативно- правових актів, які не суперечать законодавчим актам, що мають вищу юридичну силу, дотримуючись при цьому ст. 8 Основного Закону щодо верховенства права та застосування ОСОБА_2 як норми прямої дії. Тобто, такий обов'язок наступає у суб'єкта владних повноважень, з моменту виникнення на це права у пенсіонера, не залежно від його звернення із заявою, оскільки ОСОБА_2 та закони мають дотримуватись не за заявою особи, а відповідно до зазначених норм ОСОБА_2 України.

Відповідно до ч. 2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Також статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української PCP Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". А згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що нарахування пенсії здійснювалось невірно і фактично позивачу мав бути нарахований інший розмір пенсії, однак з вини відповідача дана пенсія не була виплачена, тому її виплата за минулий період має здійснюватися без обмеження будь-яки м строком.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві з 01.11.2009 року здійснити перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відмова Відповідача у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку призначеної йому пенсії, викладена в листі за вих. № 1260/Т-02 від 16.11.2009 р.. слід визнати протиправною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22. 64 ОСОБА_2 України, ст.ст. 45. 50. 54. 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 7-11. 71, ч. З ст. 94. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства. -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати відмову Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві за вих. № 1260/Т-02 від 16.11.2009 року, в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1, протиправною.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві з 01.11.2009 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нарахувати її у відповідності до сг. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати недоплачених пенсій за минулий період за результатами перерахунку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави, шляхом подачі в 10 денний строк, з дня проголошення постанови, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Логвінова