Справа № 805/686/18-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 р. Справа№805/686/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Голуб В.А.,

при секретарі - Дідевичі І.О.,

за участю:

позивача- ОСОБА_1

представника відповідача- Вовченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м.Торецьку Донецькій області про скасування вимоги від 15.11.2017 року № Ф-993-17, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114) про скасування вимоги від 15.11.2017 року № Ф-993-17.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем винесена податкова вимога від 15.11.2017 року № Ф-993-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, якою позивача зобов'язано сплатити недоїмку з єдиного внеску станом на 31 жовтня 2017 року в розмірі 5 205, 64 грн. Позивачем вчасно сплачена сума боргу, проте не на той казначейський рахунок. Після його звернення до податкових органів Торецьким відділенням Костянтинівського ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області підготовлено висновок від 16.06.2017 року № 34-ЄСВ щодо обліку в ІКП за кодом 71050000 переплати за рахунок помилково сплачених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 коштів у розмірі 5 205, 64 грн. та перерахування вказаної суми з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3, платіжне доручення на перерахування коштів по рахунках та докази направлення вказаних документів до Управління Державної казначейської служби України у м.Торецьку Донецькій області. Однак, управлінням було відмовлено у зв'язку з тим, що висновок є необґрунтованим.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, оскільки вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що згідно облікових даних позивача в нього, станом на 31.10.2017 року, наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску, на підставі цього, відповідно вимог чинного законодавства, винесена податкова вимога. Також зауважує, що посилання позивача на те, що за період з січня 2016 року по березень 2017 року ним було здійснено сплату коштів не має жодного відношення до предмету спору, оскільки борг в оскаржуваній вимозі виник за період квітень, липень, жовтень 2017 року. Щодо неперерахування коштів по рахунках позивача, представником Головного управління ДФС у Донецькій області зазначено, що всі дії з боку відповідача виконані. Неперерахування відбулось у зв'язку з відмовою Управління Державної казначейської служби України у м.Торецьку Донецькій області його здійснити.

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги від 15.11.2017 року № Ф-993-17 та відкрито провадження по справі № 805/686/18-а. Призначено підготовче засідання по адміністративній справі № 805/686/18-а за правилами загального позовного провадження на 12 годину 30 хвилин 21 лютого 2018 року.

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі до 12-30 год. 05 березня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2018 року залучено Управління Державної казначейської служби України у м.Торецьку Донецької області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 21 березня 2018 року витребувано у відповідача висновок Торецького відділення Костянтинівського ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області від 16.06.2017 року № 34-ЄСВ щодо обліку в ІКП за кодом 71050000 переплати за рахунок помилково сплачених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 коштів у розмірі 5 205, 64 грн. та перерахування вказаної суми з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3, платіжне доручення на перерахування коштів по рахунках та докази направлення вказаних документів до Управління Державної казначейської служби України у м.Торецьку Донецькій області. Продовжено строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з ініціативи суду, а також оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12-45 години 23 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 23 квітня 2018 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі та розпочато судовий розгляд адміністративної справи по суті

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача в судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі- ФОП ОСОБА_1), РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, в якості фізичної особи- підприємця з 01.10.2009 року , що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 №133817 (а.с. 24-27,125).

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

З 01.01.2016 року ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Артемівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Дзержинське відділення)( а.с.28).

Позивачем за січень- грудень 2016 року, січень- грудень 2017 року сплачено єдиний внесок, у розмірах, визначених звітами про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік (а.с.95-96) та за 2017 рік (а.с.97-98), що підтверджене платіжними дорученнями (а.с.29-32,107-113, 126-130).

08.06.2017 року позивачем було надано заяву до Торецького відділення Костянтинівського ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області про перерахування надміру або помилково сплачених коштів у сумі 5 205, 64 грн. з рахунка № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3, як помилково перераховані (а.с.39).

Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено податкову вимогу від 15.11.2017 року № Ф-993-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 жовтня 2017 року, якою встановлена заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 5205,64 грн. (а.с.15).

24.11.2017 року ФОП ОСОБА_1 було надано заяву до Торецького відділення Костянтинівського ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області про надання інформації про результати розгляду заяви від 08.06.2017 року (а.с.40).

Відповіддю Торецького відділення Костянтинівського ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області від 27.11.2017 року № 33/К/05-05 позивача повідомлено, що Торецьким відділення Костянтинівського ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області складено висновок від 16.06.2017 року № 34-ЄСВ щодо обліку в ІКП за кодом 71050000 переплати за рахунок помилково сплачених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 коштів у розмірі 5 205, 64 грн. та перерахування вказаної суми з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3, платіжне доручення на перерахування коштів по рахунках та направлено вказані документи до Управління Державної казначейської служби України у м.Торецьку Донецькій області (а.с.41).

01.12.2017 року позивачем направлена скарга № 5 на ім'я виконуючого обов'язки Голови Державної фіскальної служби України ОСОБА_2, в якій зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства ФОП ОСОБА_1 було сплачено суму у розмірі 5 205, 64 грн, проте не на той рахунок. Просив скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 15.11.2017 року № Ф-993-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 жовтня 2017 року (а.с.16-21). Про подання скарги до ДФС України позивач повідомив начальника Головного управління ДФС у Донецькій області (а.с.44-45).

Державною фіскальною службою України 15.01.2018 року винесено рішення № 541/К/99-99-11-02-02-25, яким позивачу відмовлено у скасуванні оскарженої вимоги (а.с.22-23).

22.01.2018 року позивач знов звернувся до Торецького відділення Костянтинівського ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області із заявою про надання інформації про стан розгляду заяви про перерахування суми єдиного внеску від 08.06.2017 року ( а.с.42).

В матеріалах справи наявна карта особового рахунку платника єдиного внеску по рахунку для фізичних осіб, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність за спірний період, у якій відображена сума заборгованості (недоїмки) станом 31.10.2017 року у розмірі 5 205, 64 грн.( а.с.85-89). Проте, згідно карти особового рахунку платника єдиного внеску по рахунку для фізичних осіб-підприємців у системі загальнодержавного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами рахується переплата у розмірі 6 910, 83 грн. (а.с.84).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, а саме норм порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 16.01.2016 року № 6 Торецьким відділенням Костянтинівського ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області складено висновок від 16.06.2017 року № 34-ЄСВ щодо обліку в ІКП за кодом 71050000 переплати за рахунок помилково сплачених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 коштів у розмірі 5 205, 64 грн. та перерахування вказаної суми з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3, платіжне доручення на перерахування коштів по рахунках та направлено вказані документи до Управління Державної казначейської служби України у м.Торецьку Донецькій області, тобто всі можливі заходи щодо перерахування зазначених коштів. На час розгляду справи до суду не надано доказів перерахування по вказаному платіжному дорученню.

Проте , суд зазначає, що вимога Головного управління ДФС у Донецькій області від 15.11.2017 року № Ф-993-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 жовтня 2017 року є протиправною за своєю природою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464 від 08.07.2010 року (далі - Закон № 2464) платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

ФОП ОСОБА_1 в даних правовідносинах виступає в якості платника єдиного внеску, визначеного п.1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464.

Як вбачається з положень ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

У відповідності до ч.12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 6 ст. 25 Закону№ 2464 передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно з ч.8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Аналіз наведених норм доводить, що платник повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок. При наявності недоїмки у платника контролюючі органи мають право зараховувати сплачений єдиний внесок у рахунок погашення недоїмки за попередні періоди.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 року № 1669 (далі -Закон №1669).

Законом України № 1669 було внесено зміни в розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та доповнено пунктом 9-4 такого змісту: Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Суд звертає увагу, на той факт, що перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження ФОП ОСОБА_1: АДРЕСА_1 та знаходиться на обліку в Артемівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Дзержинське відділення) ( а.с.125).

Населені пункти м. Торецьк та м .Дзержинськ входять до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України 2 грудня 2015 року № 1275-р.

З огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 позивач звільняється від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною 2 статті 6 Закону № 2464, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Як вбачається з норм чинного законодавства, позивач має право подати відповідну заяву до Головного управління ДФС у Донецькій області до закінчення антитерористичної операції, тому неподання її не перешкоджає звільненню особи від сплати єдиного внеску.

Спірна вимога сформована відповідно до статті 25 Закону № 2464, яка визначає заходи впливу та стягнення. За положеннями абзацу другого частини першої цієї статті її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відсутність (відстрочення в силу закону) обов'язку сплати внесків у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання, а саме, станом на 31.10.2017 року.

Таким чином, винесення спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) та застосування наслідків такої не сплати є протиправним на момент її формування.

Разом з цим, суд зазначає, що Закон № 1669 не скасовує обов'язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), а надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Стосовно відсутності у позивача сертифікату Торгово-промислової палати, суд зазначає наступне.

Дійсно, статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Поряд з цим, зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині звільнення платників єдиного внеску, які перебувають на території АТО, від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати внесено саме Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Суд зазначає, що положення зазначених норм слід розуміти наступним чином: для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати достатньо факту перебування відповідно підприємства на території проведення АТО; для решти зобов'язань - додатковою умовою є отримання сертифікату Торгово-промислової палати України.

Аналогічної правової позиції притримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 21 червня 2017 року (справа К/800/22015/16).

Преамбулою Закону № 1669 встановлено, що цей закон прийнятий з метою забезпечення підтримки в тому числі суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції. Таким чином, спірна вимога про сплату боргу, яка за юридичною природою є виконавчими документами, та підлягає обов'язковому виконанню,- є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10 від 26.01.2018 року (а.с.3).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) до Головного управління ДФС у Донецькій області ( , 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м.Торецьку Донецькій області (, 85200, Донецька обл., місто Торецьк, вулиця Дружби, будинок 5) про скасування вимоги від 15.11.2017 року № Ф-993-17 - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 15.11.2017 року № Ф-993-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 жовтня 2017 року у розмірі 5 205, 64 грн. (п'ять тисяч двісті п'ять гривень шістдесят чотири копійки).

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1762,00 грн.( одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні).

Повний текст рішення складено 02 травня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голуб В.А.