Справа № 812/884/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 травня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/884/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біловодський елеватор" про стягнення заборгованості з податку на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Луганській області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біловодський елеватор" про стягнення заборгованості з податку на нерухоме майно у розмірі 10737,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, станом на 14.01.2018 має податкову заборгованість з податку на нерухоме майно у розмірі 10737,06 грн. Відповідачу Старобільською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області сформовано податкову вимогу від 05.12.2014 № 19, яку направлено поштою з рекомендованим повідомленням про вручення 11.12.2014 та вручено уповноваженій особі ТОВ «Біловодський елеватор» 17.12.2014. На теперішній час податкову заборгованість відповідачем не погашено.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "Біловодський елеватор" у сумі заборгованості з податку на нерухоме майно у розмірі 10737,06 грн.

Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03 травня 2018 року (а.с 1-2).

Представник позивача у судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біловодський елеватор" (, 92800, Луганська область, Біловодський р-н, смт. Біловодськ, вул. Хорунжого, буд. 1) зареєстровано у якості юридичної особи 19.05.2005 (а.с. 77) та перебуває на обліку, як платник податків з 25.05.2005 (а.с. 76).

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України, - платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Статтею 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 266.1.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 ст. 266 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 266.3.1 ст. 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.3.3 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об'єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об'єкт.

Підпунктом 266.7.1 ст. 266 Податкового кодексу України визначено, Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку одного об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; за наявності у власності платника податку більше одного об'єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об'єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; за наявності у власності платника податку об'єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об'єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об'єктів житлової нерухомості; за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Пунктом 11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що суми грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання вважаються податковим боргом.

Відповідно до п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "Біловодський елеватор" обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно. Заборгованість з податку на нерухоме майно утворилась внаслідок несплати сум зобов'язань самостійно визначених відповідачем у податкових деклараціях з податку на нерухоме майно:

- за 2015 рік: за перший квартал у розмірі 1259,41 грн по строку сплати 30.04.2015, за другий квартал у розмірі 1259,41 грн по строку сплати 30.07.2015, за третій квартал у розмірі 1259,41 грн по строку сплати 30.10.2015, за четвертий квартал розмірі 1259,42 грн по строку сплати 30.01.2016 (а.с. 27);

- за 2016 рік: за перший квартал у розмірі 1424,85 грн по строку сплати 29.04.2016, за другий квартал у розмірі 1424,85 грн по строку сплати 29.07.2016, за третій квартал у розмірі 1424,85 грн по строку сплати 29.10.2016, за четвертий квартал у розмірі - 1424,86 грн по строку сплати 29.01.2017 (а.с. 13).

З метою погашення податкового боргу позивачем було направлено на адресу відповідача листом з рекомендованим повідомленням податкову вимогу за № 19 від 05.12.2014, яку відповідач отримав 17.12.2014 (а.с. 18).

Станом на день розгляду справи за відповідачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно 10737,06 грн, що підтверджується обліковими картками платника податку та розрахунком суми заборгованості (а.с. 8-12).

Строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов'язань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов'язань, не призвели до їх погашення.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів у розмірі 10737,06 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 72-80, 94, 139, 242-250, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біловодський елеватор" про стягнення заборгованості з податку на нерухоме майно - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біловодський елеватор" (, 92500, Луганська обл., Міловський район, селище міського типу Мілове, провулок Заводський, будинок 3) податкову заборгованість з податку на нерухоме майно у розмірі 10737,06 грн (десять тисяч сімсот тридцять сім гривень 06 коп) з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано у повному обсязі 05 травня 2018 року.

Суддя О.В. Ірметова