Справа № 824/369/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 травня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/369/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до директора Чернівецького місцевого центру з надання БВПД Мінтенка Сергія Георгійовича про визнання дій протиправним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Мінтенка Сергія Георгійовича щодо порушення прав позивача та державних гарантій у сфері надання вторинної правової допомоги та Закону України "Про безоплатну правову допомогу";

- визнати протиправними дії директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Мінтенка Сергія Георгійовича щодо використання службових повноважень у незаконний спосіб при вирішенні звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.12.2017 року № 422;

- визнати протиправними дії директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Мінтенка Сергія Георгійовича щодо незабезпечення права на отримання інформації в межах 10-ти денного строку особою похилого віку ОСОБА_1 про признання адвоката для ефективного та якісного надання БВРД на підставі звернення про надання БРВД від 01.12.2017 року № 422;

- визнати наявними обставини незаконної дискримінації прав позивача - суб'єктом владних повноважень та права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги допущеної директором Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Мінтенком Сергієм Георгійовичем внаслідок застосування своїх повноважень у незаконний спосіб при вирішенні звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги (талон від 01.12.2017 року № 422).

- зобов'язати директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Мінтенка Сергія Георгійовича невідкладно у строки надані судом видати позивачу на руки у приміщенні Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги копії наступних документів: копію рішення про призначення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі звернення ( талон від 01.12.2017 № 422); копію наказу Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги винесеного за наслідками вирішення по суті звернення (талон від 01.12.2017 № 422); копію доручення виданого Чернівецьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі звернення (талон від 01.12.2017 № 422).

У позовній заяві, позивач також виклав клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв'язку із незадовільним майновим станом.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 р. в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Зменшено ОСОБА_1 розмір сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою до 200,00 грн. Позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст. 160 КАС України, судом встановлено її недоліки, а саме:

- в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивач в позовній заяві не зазначив ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичих осіб, зреєстрованих за законодавством України);

- в порушення вимог п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем не зазначено ні в позовній заяві, ні в окремій заяві про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- в порушення положення ч.3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, судом відмовлено у звільненні позивача від сплати судового збору. В той же час, керуючись положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір", судом зменшено заявнику розмір сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою до 200,00 грн.

Вказану вище ухвалу суду від 26.04.2018 р. отримано позивачем особисто 26.04.2018 р., що підтверджується відміткою на супровідному листі.

02.05.2018 р. позивач подав до суду заяву на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 р., клопотання про звільнення від сплати судового збору у розмірі 200,00 грн. та заяву про роз'яснення ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 р.

Згідно ч. 3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Перевіривши виконання позивачем вимог ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 р. щодо усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, суд вважає, що наявні підстави для повернення позивачеві позовної заяви.

З наданих 02.05.2018 р. позивачем до суду заяв та клопотання не вбачається повне усунення недоліків зазначених в ухвалі Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 р., а також вони не містять доказів на підтвердження реальної неспроможності виконання вказаної ухвали.

Зокрема, позивачем в порушення положення ч. 2 ст. 116 КАС України не сплачено за подання до суду позовної заяви судовий збір у розмірі 200,00 грн., який зменшено ухвалою суду від 26.04.2018 р.

Так, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 р. в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено. В той же час, керуючись вимогами ч. 2 ст. 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан позивача судом зменшено розмір сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою до 200,00 грн.

У позовній заяві та клопотанні про звільнення від сплати судового збору у розмірі 200,00 грн. позивач посилається на незадовільний майновий стан.

Подання позивачем клопотання про звільнення її від сплати судового збору у розмірі 200,00 грн., на переконання суду, не свідчить про усунення вказаного недоліку, оскільки є необґрунтованим та безпідставним.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору у розмірі 200,00 грн., суд у його задоволенні відмовляє, виходячи з наступного.

Суд звертає увагу, що до клопотання про звільнення від сплати судового збору у розмірі 200,00 грн. позивачем не надано жодного доказу на підтвердження незадовільного майнового стану, на які суд наголошував в ухвалі від 26.04.2018 р.

Натомість, на підтвердження незадовільного майнового стану позивач додав до заяви про звільнення від сплати судового збору довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.04.2018 р. №4172, де зазначається про отримання ним пенсії за віком в період з жовтня 2017 р. по березень 2018 р. у сумі 1452,00 грн. щомісячно.

Також позивачем додано до заяви про звільнення від сплати судового збору відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми сплачених доходів та утриманих податків, відповідно до якої за період з І кварталу 2016 р. по ІІІ квартал 2017 р. інформації про доходи у Центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків відносно позивача немає.

Крім того, позивачем додано до заяви довідку з Управління соціального захисту населення Першотравневого району від 25.10.2017 р. №1741 про те, що він не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення.

Згідно з приписами ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1 ст. 8 Закону № 3674-VI передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, ст. 8 Закону № 3674-VI містить вичерпний перелік підстав, які суду необхідно врахувати для вирішення питання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що в позовній заяві та клопотанні про звільнення від сплати судового збору у розмірі 200,00 грн, позивачем не обґрунтовано та не надано докази на підтвердження того, що він належить до категорії осіб, перелік яких зазначено в п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI.

Таким чином, зазначені позивачем підстави не відносяться до чітко визначеного переліку, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору у розмірі 200,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору в розмірі 200,00 грн , суд також враховує, що довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.04.2018 р. не підтверджує відсутність у позивача інших доходів в 2017 р., 2018 р. ніж пенсія, оскільки не містить відомостей про загальний майновий стан позивача, який може мати й інші джерела доходу.

Не містять такої інформації також відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми отриманих доходів заявником за період з І кварталу 2016 р. по ІІІ квартал 2017 р. та довідка з Управління соціального захисту населення Першотравневого району від 25.10.2017 р. №1741. Суд також зазначає, що вказані документи не містять інформацію за весь 2017 рік та перебування позивача на обліку в інших органах соціального захисту населення.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не надано до суду достатніх доказів, які б підтвердили відсутність доходів з інших джерел, отримання соціальної допомоги тощо.

Не обґрунтованими, на думку суду, також є посилання позивача на судову практику в справах за її позовом, як на підставу звільнення її сплати судового збору, оскільки вказані судові рішення постановлені до набрання чинності змін до ст. 8 Закону № 3674-VI, яка містить вичерпний перелік підстав звільнення від сплати судового збору.

Крім того, суд звертає увагу, що подання позивачем заяв на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 р. та про роз'яснення ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2018 р., а також клопотання про звільнення її від сплати судового збору в розмірі 200,00 грн. не свідчить про усунення недоліків у строк встановлений судом та не перешкоджає прийняттю рішення про повернення заяви в порядку встановленому ст. 169 КАС України.

В поданих до суду заявах та клопотанні позивач не обґрунтував та не надав докази на підтвердження наявності реальних перешкод щодо усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали від 26.04.2018 р., в строк встановлений судом в частині сплати судового збору.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене та враховуючи, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом з тотожною заявою, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його правами та обов'язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Чуйкіна проти України" ((Заява № 28924/04) 13.01.2011 р. ОСТАТОЧНЕ) вказано, що "стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 р. у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", п. п. 28- 36, Series A N 18)".

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", яке 30.08.2013 р. набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

В рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13.12.2011 р. (17-рп/2011) зазначено, що "вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, а останній не усунув недоліки позовної заяви у строк визначений судом та не продемонстрував готовність брати участь на цьому етапі розгляду її справи, тому логічним є застосування до неї передбачених законодавством наслідків - повернення позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до директора Чернівецького місцевого центру з надання БВПД Мінтенка Сергія Георгійовича про визнання дій протиправним повернути позивачу.

2. В задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в розмірі 200,00 грн. відмовити.

3. Роз'яснити, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Боднарюк О.В.