Справа № 814/5050/13-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

07 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/5050/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Вербицької Н.В., суддів Джабурії О.В., Кравченко К.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2018 року ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва звернулась з апеляційною скаргою на зазначену постанову, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року апеляційна скарга залишена без руху з метою усунення недоліків, а саме обґрунтування підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

27 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання апелянта, в якому ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає про неможливість сплатити судовий збір.

При цьому апелянт зазначає, що діяв сумлінно, звернувшись до суду із апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції вперше у строк, встановлений законом, а відсутність фінансування на сплату судового збору не є його виною.

Судова колегія вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Апелянт не надає суду докази на підтвердження своїх доводів щодо відсутньої можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у період з 14.12.2017 (дата першого звернення до суду із апеляційною скаргою) по 26.03.2018 (дата повторного звернення до суду із апеляційною скаргою), як-то залишки коштів на рахунку протягом вказаного періоду. Тоді як надані докази на підтвердження доводів про неможливість сплатити судовий збір при подачі апеляційної скарги вдруге, а саме лист апелянта до ГУ ДФС у Миколаївській області щодо списання коштів на підставі виконавчих листів Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року не є належним та не може бути взятий судом до уваги, оскільки не стосуються матеріального стану скаржника на час подання апеляційної скарги ані вперше, ані вдруге.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб'єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.03.2018 року по справі № 820/402/16.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, щодо відсутності обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно п.4 ч.1 ст.299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 295, 299, 321 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Державній податковій інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року.

Відмовити Державній податковій інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Миколаївський комбінат хлібопродуктів" до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Ухвала підписана колегією суддів 07 травня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко