Справа № 808/1072/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2018 року

Київ

справа №808/1072/17

адміністративне провадження №К/9901/5024/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М., Шарапи В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року (головуючий суддя - Стрельнікова Н.В.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року (головуючий суддя - Круговий О.О., судді - Шлай А.В., Прокопчук Т.С.)

у справі № 808/1072/17

за позовом ОСОБА_2

до Господарського суду Запорізької області,

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

Короткий зміст позовних вимог.

1. 27 квітня 2017 року ОСОБА_2 (далі - скаржник) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Господарського суду Запорізької області (далі - відповідач), в якому просила:

1.1. - визнати бездіяльність господарського суду Запорізької області щодо нарахування та виплати судді у відставці ОСОБА_2 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, а також відмову у виплаті цієї вихідної допомоги протиправними;

1.2. - зобов'язати господарський суд Запорізької області здійснити нарахування та виплату судді у відставці ОСОБА_2 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді зазначеного суду, виходячи з розрахунку 21 750 грн. за місяць.

2. В обґрунтування позовних вимог скаржник вважає протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті їй вихідної допомоги із посиланням на положення Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким виключено статтю 136 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», та Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», оскільки правовідносини між сторонами виникли до прийняття зазначених законів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

3. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Господарського суду Запорізької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

4. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки датою виходу у відставку судді є дата прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади, а не дата набуття права на вихід у відставку, і на момент винесення Верховною Радою України постанови про звільнення ОСОБА_2 з посади, діяли норми Закону № 2453-VI, якими не передбачалась виплата вихідної допомоги, то у скаржника відсутнє право на отримання вихідної допомоги.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції.

5. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

5.1. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року у справі № 808/1072/17 залишено без змін.

6. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що на час звернення скаржника до суду та на час винесення судового рішення у даній адміністративній справі, Конституційним Судом України не приймалося рішення щодо неконституційності Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" в частині виключення ст. 136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", а відтак, в діях відповідача з невиплати позивачу вихідної допомоги при виході у відставку відсутні ознаки протиправності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

7. 13 грудня 2017 року судом касаційної інстанції отримано касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року.

8. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

9. В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_2 вказує на те, що Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", яким скасовано приписи ст.136 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" прийнято 27 березня 2014 року, тобто після набуття скаржником права на отримання вихідної допомоги. А відтак, бездіяльність відповідача щодо невиплати зазначеної допомоги є протиправною.

10. 02 лютого 2018 року судом касаційної інстанції було отримано відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому останній зазначає, що у статті 136 Закону № 2453-VI передбачено, що виплата вихідної допомоги судді пов`язувалась з фактом виходу судді у відставку та не залежала від дати набуття права на відставку. Крім того відповідач вказав, що його відмова у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги скаржнику відповідає діючим на час прийняття Верховною Радою України Постанови № 1600-VIII, а саме - 22 вересня 2016 року, нормам чинного законодавства. Тому твердження скаржника щодо законних та правомірних очікувань щодо такої виплати є помилковими.

11. Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2018 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.

12. Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

13. Указом Президента України «Про призначення суддів» від 15 червня 2001 року №458/2001 ОСОБА_2 призначено строком на п'ять років на посаду судді арбітражного суду Запорізької області.

14. 21 червня 2011 року арбітражний суд Запорізької області перейменовано в господарський суд Запорізької області.

15. 15 листопада 2004 року скаржник була звільнена з посади судді господарського суду Запорізької області у зв'язку із призначенням суддею Запорізького апеляційного господарського суду на підставі Указу Президента України №1367/2004 від 04 листопада 2004 року.

16. 16 листопада 2004 року ОСОБА_2 була зарахована на посаду судді Запорізького апеляційного господарського суду.

17. Постановою Верховної Ради України "Про обрання суддів" № 308-V від 02 листопада 2016 року ОСОБА_2 обрано на посаду судді безстроково.

18. Постановою Верховної Рада України "Про обрання суддів"№ 2869-VI від 23 грудня 2010 року ОСОБА_2 обрано суддею господарського суду Запорізької області.

19. 12 серпня 2016 року на адресу Вищої ради юстиції за вх. №1973/0/6-16 надійшла заява ОСОБА_2 від 08 серпня 2016 року, в якій вона просила відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України, ст. 131 Конституції України та статті 120 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" внести до Верховної Ради України подання про звільнення її з посади судді господарського суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

20. 20 вересня 2016 року Вищою радою юстиції сформовано на передано до Верховної Ради України подання про звільнення суддів №104/0/12-16, яке було отримано Відділом службової кореспонденції Апарату Верховної Ради України того ж дня, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції із датою " 20.09.2016" та підпис уповноваженої особи.

21. Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII «Про звільнення суддів» (далі - постанова № 1600-VIII) ОСОБА_2 звільнено з посади судді господарського суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

22. Наказом голови господарського суду Запорізької області від 01 листопада 2016 року №36-К "Про звільнення ОСОБА_2В." її відраховано зі складу суду у зв'язку із виходом у відставку.

23. Як встановлено судами попередніх інстанцій, при звільненні, скаржнику не виплачена вихідна допомога на підставі статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, що діяла до 01 квітня 2014 року.

24. 14 листопада 2016 року скаржник звернулася до господарського суду Запорізької області із заявою про нарахування і виплату зазначеної вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

25. Листом № 08-13-01/744/2017 від 14 березня 2017 року скаржнику надано відповідь, згідно з якою її повідомлено про те, що законодавчих підстав для нарахування їй вихідної допомоги у зв`язку з виходом у відставку немає.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ.

26. Частина 2 статті 19 Конституції України, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови №1600-VIII: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27. Частина 1 статті 58 Конституції України в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

28. Пункт 9 частини 5 статті 126 Конституції України в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив у разі подання суддею заяви про відставку або звільнення з посади за власним бажанням.

29. Частина 1 статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

30. Частини 3,4 статті 120 Закону №2453-VI, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

31. Частини 2,3 статті 122 Закону №2453-VI, в редакції на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII: питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок. Повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

32. Частина 1 ст. 136 Закону №2453-VI, в редакції до 01.04.2014: судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

33. Підпункт 1 пункт 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII): у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529 із наступними змінами): статтю 136 виключити.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

34. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

35. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

36. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

37. Аналіз вищенаведеної норми Конституції України, із застосуванням Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, дає розуміння про дію нормативно - правового акта в часі як момент початку набрання цим актом чинності та припинення - як момент втрати ним чинності. Тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

38. Тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно - правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення скаржника з посади судді.

39. Крім того, Суд зауважує, що ОСОБА_2 звільнено з посади судді 22 вересня 2016 року, тобто у той час, коли право на вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, передбачене статтею 136 Закону №2453-VI не існувало, оскільки дана норма виключена положенням Закону № 1166-VII.

40. Щодо доводів скаржника про віднесення Конституційним Судом України (рішення від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013) вихідної допомоги до конституційних гарантій незалежності суддів та її неспіврозмірність з такими конституційними гарантіями незалежності суддів як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, Суд зазначає наступне. Дані доводи є необґрунтованими та спростовуються приписами абзацу 6 п. 3.2 того ж таки Рішення Конституційного Суду України, згідно з якими, Конституційний Суд України зазначив, що "<за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю>".

41. З огляду на викладене, Суд вважає, що рішенням судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовлено в задоволенні вимог скаржника. Позаяк підстави для виплати вихідної допомоги скаржнику, станом на дату її виходу у відставку - 22 вересня 2016 року, що є датою прийняття Верховною Радою України постанови № 1600-VIII відсутні.

42. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

43. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

44. Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи ОСОБА_2 безпідставними та правомірно спростованими судами першої та апеляційної інстанцій, а висновки, зазначені в їх рішеннях - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

45. Керуючись статтями 341, 343, п.1ч.1.ст.349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

46. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

47. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року - залишити без змін.

48. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа