Справа № 686/9012/18
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/9012/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького міського відділу УДМС України в Хмельницькій області до ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою примусового видворення за межі України особи без громадянства та видворення, в порядку ст.ст.288-289 КАС України,

встановив:

25 квітня 2018 року Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького міського відділу УДМС України в Хмельницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою примусового видворення за межі України особи без громадянства, в порядку ст.ст.288-289 КАС України, та його видворення. В обґрунтування позову позивач вказав, що 04.04.2018 року в ході проведення профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» співробітниками Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області було виявлено особу без громадянства, вихідця із ОСОБА_5, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали право законного перебування на території України на визначений термін.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що згідно відомостей про осіб, які перетнули державний кордон підсистеми «Аркан-ДМС», громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 (ABUSHAWISH HAYTHAM R.M.), ІНФОРМАЦІЯ_3, здійснив вїзд на територію України 24.12.2014 року через КПП «Бориспіль».

ОСОБА_3 ОСОБА_4 навчався в Івано-Франківському Національному медичному університеті на підготовчих курсах з вивчення української мови та 12.01.2015 року був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії ТР070611, з терміном дії до 15.10.2015 року.

30.07.2015 року особа без громадянства, уродженець ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4, зареєстрував шлюб з громадянкою України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №138560 від 30.07.2015 року.

На підставі ст.ст.4-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», з метою возз'єднання сім'ї 12.08.2015 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії ТР069928, з терміном дії до 11.08.2016 року, яку на підставі зазначеної статті було продовжено до 20.07.2017 року.

Після закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання відповідач не виконав вимог п.10 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою КМУ від 28.03.2012 року №251, відповідно до якого після закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання іноземець та особа без громадянства зобовязані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка на тимчасове проживання передається приймаючій стороні, яка зобовязана подати її територіальному органові або підрозділові ДМС за місцем проживання іноземця та особи без громадянства протягом десяти днів з моменту зняття з реєстрації.

15.08.2017 року за ухилення від виїзду з України після дозволеного терміну перебування, на ОСОБА_3 ОСОБА_4 працівниками Хмельницького МВ УДМС України в Хмельницькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення (ПРМХМ №023354) відповідно до ч.1 ст.203 ОСОБА_1 та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 грн.), яку він отримав того ж дня.

15.08.2017 року відносно особи без громадянства, уродженця ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 прийнято рішення №17 про примусове повернення за межі України, яким його було зобовязано залишити територію України в термін до 09.09.2017 року, про що він був проінформований відповідно до п.3 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Проте, ОСОБА_3 ОСОБА_4 дане рішення не виконав, самостійно межі держави не залишив та продовжує порушувати чинне міграційне законодавство.

Згідно листа Хмельницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області №949/15.19.4-36 від 19.04.2018 року шлюб між громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 та громадянкою України ОСОБА_6 було розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25.05.2017 року, яке набрало законної сили 11.07.2017 року.

Отже, відповідно до ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», підстави для тимчасового перебування відповідача на території України, відсутні. Документів, які б підтверджували законність його перебування на території України не встановлено, поважних причин, через які не можливо було виконати дане рішення, іноземець не надав, ухилився від виїзду з України після дозволенного терміну перебування на території України, без поважних причин не виконав рішення про примусове повернення за межі України.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить затримати з метою забезпечення примусового видворення за межі території України особу без громадянства, уродженця ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 та примусово видворити його за межі України.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснив, що не може залишити територію України, оскільки йому не відкривають візу, в його країні кордони закриті йде війна, ведуться бойові дії, що небезпечно для його життя. Він бажає навчатись в Україні та оформити необхідні документи.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відомостей про осіб, які перетнули державний кордон підсистеми «Аркан-ДМС», громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 (ABUSHAWISH HAYTHAM R. M.), ІНФОРМАЦІЯ_3, здійснив вїзд на територію України 24.12.2014 року через КПП «Бориспіль».

30.07.2015 року уродженець ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрував шлюб з громадянкою України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №138560 від 30.07.2015 року. Зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

12.08.2015 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії ТР069928, з терміном дії до 11.08.2016 року, яку було продовжено до 20.07.2017 року.

Після закінчення вказаного строку ОСОБА_3 ОСОБА_4 з заявою про продовження строків перебування на території України до територіальних органів або підрозділів ДМС не звертався.

15.08.2017 року за ухилення від виїзду з України після дозволеного терміну перебування, порушення ст.9 ЗУ "Про правовий статус іноземців та ОБГ", на ОСОБА_3 ОСОБА_4 в.о. зав. сектору Хмельницького МВ УДМС України в Хмельницькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення (ПРМХМ №023354) передбачене ч.1 ст.203 ОСОБА_1.

15.08.2017 року в.о. начальника Хмельницького МВ УДМС України в Хмельницькій області винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ухилення від виїзду з України після дозволеного терміну перебування, порушення ст.9 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства ", та відповідно до ч.1 ст.203 ОСОБА_1 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.. В цей же день ОСОБА_3 ОСОБА_4 отримав копію вказаної постанови.

Цього ж 15.08.2017 року в.о. завідувача сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Хмельницького МВ УДМС України в Хмельницькій області відносно особи без громадянства, уродженця ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 прийнято рішення №17 про примусове повернення за межі України, яким його було зобовязано покинути територію України в термін до 09.09.2017 року, про що його було проінформовано під розписку 15.08.2017р.

Проте, ОСОБА_3 ОСОБА_4 дане рішення не виконав, самостійно межі України не залишив.

В ході відпрацювання території м.Хмельницького, Хмельницьким відділом поліції ГУНП в Хмельницькій області було виявлено ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, особу без громадянства (виходець із ОСОБА_5). Попередньо відносно якого 15.08.2017 року було прийнято рішення про примусове повернення Хмельницьким МВ УДМС України в Хмельницькій області та відповідно якого було зобовязано залишити територію України до 09.09.2017 року.

Згідно листа Хмельницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області №949/15.19.4-36 від 19.04.2018 року, шлюб між громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 та громадянкою України ОСОБА_6 було розірвано на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25.05.2017 року, яке набрало законної сили 11.07.2017 року.

Вказані обставини підтверджуються: листом Хмельницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Національної поліції України №3688/121/119-2018 від 04.04.2018 року; рішенням №17 від 15.08.2017 року про примусове повернення з України особи без громадянства, уродженця ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4; протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МХМ №023354 від 15.08.2017 року; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПН МХМ №023354 від 15.08.2017 року; копією паспорту ОСОБА_3 ОСОБА_4 (ABUSHAWISH HAYTHAM R. M.), ІНФОРМАЦІЯ_3; посвідкою на тимчасове проживання № ТР 069928; відомостями про осіб, які перетнули державний кордон; листом ХМВ ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області №949/15.19.4-36 від 19.04.2018 року; копією свідоцтва про шлюб серії І-БВ №138560.

Отже, з наведеного вбачається, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 вїхав на територію України на законних підставах, проте на час розгляду справи судом не має документів, які б підтверджували законність його перебування на території України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні (п.7); іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом (п.8); іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку (п.9); іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом (п.10).

Згідно п.п.13, 14 ст.4 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання. Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз'єднання сім'ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 наведеного Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, вказаною нормою статті встановлено, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Згідно ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, в т.ч.: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки в країні його походження ОСОБА_5 ведуться бойові дії, що є небезпекою для його життя.

Наявна ж інформація по країні походження відповідача (ОСОБА_5 ОСОБА_7) свідчить про загальновідому ситуацію в країні і містить інформацію щодо можливої загрози життю або здоров'ю, безпеці або свободі відповідача внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях збройного конфлікту.

Ситуація в країні походження відповідача відображена зокрема в Рекомендаціях УВКБ ООН від 01.11.2015 року.

Отже, існують загальновизнані офіційні документи, які підтверджують обґрунтованість загрози життю відповідача, його безпеці чи свободі в країні походження, в якій існує військовий конфлікт.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами будь-яка протиправна чи аморальна поведінка відповідача протягом його перебування на території України з 2014 року, притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності, окрім притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 ОСОБА_1 в 2017 році. Відповідач бажає виправити ситуацію, що склалась, з приводу його правового статусу перебування в Україні, і це не потягло за собою порушення суспільного порядку, загального добробуту і не суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України.

Також представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або існує ризик його втечі, а так само відсутності у нього документа, що дає право на виїзд з України.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького міського відділу УДМС України в Хмельницькій області до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про затримання з метою примусового видворення за межі України особи без громадянства та видворення, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 46, 77,78, 288, 289 КАС України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького міського відділу УДМС України в Хмельницькій області до ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою примусового видворення за межі України особи без громадянства та видворення, в порядку ст.ст.288-289 КАС України, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду 02.05.2018 року.

Суддя: