Справа № 826/14802/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на ухвалене у порядку письмового провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Печерської гімназії №75 Печерського району м. Києва про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - Позивач, ГУ ДСНС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Печерської гімназії №75 Печерського району м. Києва (далі - Відповідач, Печерська гімназія) про застосування заходів реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації приміщень Печерської гімназії, а саме - цокольного приміщення навчального корпусу Печерської гімназії за адресою: вул. Андрія Іванова, 11 у Печерському районі м. Києва, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що порушення, виявлені під час перевірки, створюють загрозу для життя та здоров'я людей, що є неприпустимим. Крім того, суд підкреслив, що Відповідачем жодним чином наявність виявлених порушень не спростовано, доказів їх усунення не надано.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Апелянт, Управління освіти) як особа, про права, інтереси та обов'язки якої суд вирішив питання, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому зазначає, що, по-перше, судом безпідставно розглянуто справу у порядку спрощеного провадження, по-друге, з моменту проведення перевірки Управлінням освіти забезпечено усунення частини зафіксованих в актів перевірки порушень (п. п. 5, 9, 10, 13, 14, 17), по-третє, виділено кошти на розробку проекту та встановлення пожежної сигналізації, що дасть можливість усунути порушення згідно п. п. 1, 3, 4, по-четверте, планується провести роботи щодо усунення порушень, зафіксованих у п. п. 2, 6, 11, 12, 16, 18 акту перевірки, по-п'яте, просочення та хімічна обробка деревини у Печерській гімназії здійснена у 2015 році. Крім того, окремо наголошує, що поняття небезпека для життя та здоров'я людини є оціночним, у той час як вжиття таких крайніх заходів як часткове зупинення експлуатації приміщення тягне за собою суттєві наслідки, пов'язані з порушенням інтересів широкого кола осіб, матеріальних затрат, підвищення напруги у відносинах з батьківською громадою. Звертає увагу суду, що заходи у вигляді опечатування та відімкнення від джерел унеможливлюють виконання робіт з усунення порушень. Підкреслює, що позов було подано вже на наступний день після складення припису, що унеможливило вчинити ти будь-які дії з усунення виявлених у ході перевірки порушень.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.05.2018 року.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшло.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив її вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених в останній.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник Відповідача погодився з викладеними в апеляційній скарзі доводами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками Печерського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.09.2017 року №643-р (а.с. 16), наказу ДСНС України від 22.09.2017 року №509 (а.с. 17) у відповідності до наказу ГУ ДСНС України у м. Києві від 29.09.2017 року №337 (а.с. 18-19), посвідчення на проведення перевірки від 13.11.2017 року №254 (а.с. 20) проведено позапланову перевірку Печерської гімназії, яка розташовано по вул. А. Іванова, 11 у м. Києві, з питань додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, висновки якої зафіксовані в акті від 13.11.2017 року № 272 (а.с. 21-24), який Відповідачу було вручено 13.11.2017 року (а.с. 23).

Так, у ході перевірки посадовими особами Позивача встановлено ряд порушень Відповідачем нормативно-правових актів, які, на його думку, створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

1) пункту 2.27 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - порушено вимоги пункту 4.14 ДБН В.2.5-23:2010 «Проектування електрообладнання об'єктів цивільного призначення», а саме - евакуаційні виходи не обладнанні світловими покажчиками, які приєднані до мережі аварійного освітлення;

2) пункту 2.3 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні - тип заповнення прорізів у протипожежних перешкодах не відповідає вимогам п. 2.14 таблиці 1, 2 ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», а саме: двері електрощитової не виконані протипожежними 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІ 30 з сертифікатами відповідності;

3) пункту 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні - приміщення гімназії не обладнанні системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу від приймального-контрольного приладу на пульт цілодобового пожежного спостереження у відповідності до вимог додатку «А1» п. 7.3 ДБН В.2.5-56:2014 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту»;

4) пункту 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні - приміщення гімназії не обладнано системою оповіщення про пожежу та управлінням евакуюванням людей у відповідності до вимог додатку «Б» таблиці Б1 ДБН В.2.5-56:2014 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту»;

5) пункту 1.18 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні - допускається влаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

6) пункту 2.2 розділу 5 Правил пожежної безпеки в Україні - не проведено перевірку внутрішніх пожежних кранів;

7) пункту 2.23 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - порушено вимоги таблиці 5.27 ДБН В.1.1.7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», а саме: висота проходу на шляху евакуації з їдальні менше 2х метрів;

8) пункту 2.2 розділу 5 Правил пожежної безпеки в Україні - пожежні кран-комплекти не доукомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля. Елементи з'єднання пожежного крана, рукавів та ручного пожежного ствола мають бути однотипними;

9) пункту 2.37 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - під сходовою клітиною допускається влаштування підсобного приміщення;

10) пункту 2.37 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - на шляхах евакуації допускається складування матеріальних цінностей;

11) пункту 2.23 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - порушено вимоги пункту 6.6 ДБН В.1.1.7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», а саме: виходи зі сходової клітини на горище не передбачено через протипожежні люки 2-го типу розмірами 0,6м х 0,8м по закріплених вертикальних металевих драбинах;

12) пункту 2.3 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - порушено вимоги пункту 2.14;2.12 ДБН В.1.1.7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», а саме: двері складських приміщень не виконанні протипожежними другого типу з МВ не менше 30 хвилин;

13) пункту 2.27 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - внутрішні запори дверей евакуаційних виходів не виконані такими, які повинні відкриватися зсередини без ключа;

14) пункту 2.37 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - на шляху евакуації з гімназії встановлено турнікет;

15) пункту 2.26 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - у приміщені роздягальні, яке має один евакуаційний вихід, дозволяється перебування більше 50 осіб;

16) пункту 2.23 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - стіни на шляху евакуації з гімназії оздоблені вагонкою з невизначеним показником щодо токсичності продуктів горіння, димоутворювальної здатності згідно з ГОСТ 12.1.044-89 «ССБТ. Пожаровзрывоопасность вещест и материалов. Номеклатура показателей и методы их определения» та відповідати групам поширення полум'я РП1, РП2 згідно з ДСТУ Б В.2.7-70-98 «Будівельні матеріали. Метод випробування на розповсюдження полум'я»;

17) пункту 2.16 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - глухі грати на вікнах приміщень першого поверху не виконанні розпашними або легкозйомними;

18) пункту 2.5 розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні - дерев'яні конструкції горища не оброблені вогнезахисними засобами зі складанням акта виконаних робіт з підписом представника від державної служби з надзвичайних ситуацій.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 1, 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. ст. 51, 55, 64, 67 Кодексу цивільного захисту України, прийшов до висновку, що оскільки матеріалами справи не спростовуються доводи Позивача про наявність порушень законодавства про техногенну та пожежну безпеку, що становлять небезпеку для життя та здоров'я людей, позовні вимоги про застосування заходів реагування є обґрунтованими.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Як вірно встановив суд першої інстанції, ГУ ДСНС України у м. Києві просить суд застосувати заходи реагування, які пов'язані з повним або частковим зупиненням виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб'єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).

Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Таким чином, наведені норми закону дають право Позивачу звертатись до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

На переконання судової колегії, виявлені у ході перевірки Печерської гімназії порушення, зокрема, не обладнання евакуаційних виходів світловими покажчиками, які приєднані до мережі аварійного освітлення; не виконання дверей електрощитової протипожежними 2-го типу з класом вогнестійкості ЕІ 30 з сертифікатами відповідності; не обладнання приміщення гімназії системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу від приймального-контрольного приладу на пульт цілодобового пожежного спостереження та системою оповіщення про пожежу й управлінням евакуюванням людей; не укомплектування пожежних кран-комплектів пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля; функціонування лише одного евакуаційного виходу у приміщені роздягальні, в якому дозволяється перебування більше 50 осіб; оздоблення стін на шляху евакуації з гімназії вагонкою з невизначеним показником щодо токсичності продуктів горіння, димоутворювальної здатності об'єктивно створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що є абсолютно неприпустимим.

Твердження Управління освіти про те, що виділено кошти на розробку проекту та встановлення пожежної сигналізації, що дозволить забезпечити усунення зафіксованих у п. п. 1, 3, 4 акту перевірки порушень, на переконання судової колегії, лише підтверджує позицію ГУ ДСНС у м. Києві про відсутність такої сигналізації у цокольному приміщення Печерської гімназії взагалі. А вчинення дій, спрямованих на усунення таких порушень не може бути безумовною підставою для скасування рішення про застосування заходів реагування.

З аналогічних підстав колегією суддів відхиляється посилання Апелянта на те, згідно гарантійного листа Управління освіти від 16.03.2018 року №05-07/364 до 31.07.2018 року планується провести роботи з усунення зафіксованих в п. п. 2, 6, 11, 12, 16 акту перевірки порушень.

При цьому судова колегія, погоджуючись з твердженням Апелянта про те, що доданими до апеляційної скарги доказами, а саме - фотографіями та первинними документами, складеними на виконання договору між ФОП ОСОБА_2 та Управлінням освіти від 23.12.2015 року №вой199, підтверджується усунення зазначених у п. п. 5, 9, 13, 14, 17, 18 акту перевірки порушень, вважає за необхідне підкреслити, що ним не спростовується висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для вжиття заходів реагування з огляду на весь масив порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинення експлуатації приміщень Печерської гімназії.

Відповідно до ч. 4 ст. 68 КЦЗ України за шкоду, заподіяну юридичним та фізичним особам внаслідок правомірного застосування санкцій, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, та його посадові особи відповідальності не несуть.

Відтак законодавець передбачив можливість завдання правомірним застосування санкцій центральним органом виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, шкоди юридичним та фізичним особам, що, на думку колегії суддів, повністю відповідає приписам ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З огляду на викладене посилання Апелянта на можливі негативні наслідки у вигляді матеріальних витрат на незадоволення батьківської громади є виправданими у розрізі того, що експлуатація згаданих приміщень Печерської гімназії до усунення виявлених у ході перевірки порушень становить небезпеку для життя та здоров'я людей.

Твердження Управління освіти про те, що вже на наступний день після складання припису ГУ ДСНС у м. Києві звернулося до суду із вказаним позовом, чим позбавило можливості забезпечити усунення виявлених порушень, судовою колегією оцінюється критично, оскільки і станом на момент ухвалення судом першої інстанції, і на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції доказів усунення всіх виявлених у ході перевірки порушень Відповідачем та Апелянтом надано не було.

Надаючи оцінку посиланню Управління освіти на те, що опечатування приміщення та відключення його від електроживлення унеможливить вчинення будь-яких дій з усунення виявлених порушень, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Печерська гімназія є освітнім закладом, у приміщенні якого перебувають діти. Наведене, на переконання суду апеляційної інстанції свідчить, що у даному випадку й опечатування цокольного приміщення, і відключення його від електроживлення є виправданими та обґрунтованими способами вжиття заходів реагування. При цьому, на думку судової колегії, проведення будь-яких робіт у приміщенні закладу освіти, експлуатація якого заборонена рішенням суду, повинно здійснюватися за погодженням з органами ДСНС України, до повноважень яких належить перевірка дотримання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

Оцінюючи доводи Апелянта в частині безпідставного розгляду даної справи судом першої інстанції у порядку спрощеного провадження, що, на переконання останнього, спричинило порушення принципу справедливого, неупередженого вирішення спору з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України у редакції, яка була чинною на момент подання даного позову, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції, в силу вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України у згаданій редакції, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Із набранням чинності 15.12.2017 року нової редакції КАС України в останньому відсутня аналогічна норма, що дозволяє розглядати справу в порядку скороченого провадження. Проте, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, главою 10 розділу ІІ КАС України у редакції від 15.12.2017 року передбачено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів було направлено Печерській гімназії 15.11.2017 року, які остання отримала 20.11.2017 року згідно даних відстеження поштового відправлення №289 (а.с. 40). Копію ухвали про відкриття скороченого провадження Відповідачем отримано 21.12.2017 року (а.с. 43). Водночас, оскільки протягом встановленого в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2017 року десятиденного строку Печерською гімназією не було надано заперечень проти позову або заяви про визнання позову як і клопотання про розгляд справи за участі Відповідача. За таких обставин, на думку судової колегії, суд першої інстанції мав правові підстави для розгляду справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін за правилами ст. 262 КАС України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Печерської гімназії №75 Печерського району м. Києва про застосування заходів реагування - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 08» травня 2018 року.