Справа № 201/4510/18
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/4510/18
Провадження №2-а/201/149/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Кияшко Н.В.,

за участі : представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

перекладачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, про продовження строку затримання та перебування в ПТПІ,

ВСТАНОВИВ :

27.04.2018 р. Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, про продовження строку затримання та перебування в ПТПІ.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач в позовній заяві просить продовжити строк затримання та перебування в ПТПІ громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на шість місяців з 07.05.2018 року по 07.11.2018 року.

В обґрунтування зазначено, що 07.11.2017 року о 10-00 годині в ході проведення Соборним РВВ у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області заходів по протидії нелегальній міграції за участю співробітників Національної поліції України, було виявлено громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у районі проспекту Гагаріна міста Дніпра.

У поясненнях громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що проживає без реєстрації за адресою: м. Дніпро, вул. Новосічнева, буд. 19. Також, громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_3 пояснив що вчасно не покинув територію України в звязку з відсутністю коштів на квиток, а також, у звязку з тим що не зміг продовжити дію свого національного паспорту, термін дії якого скінчився 24.11.2015 року.

На підставі відміток в паспорті громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, співробітниками Соборного РВ у м. Дніпрі ТУ ДМС України в Дніпропетровській області було виявлено, що 03.04.2017 року за порушення правил перебування на території України відносно громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, Чечелівським РВ у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про примусове повернення з території України, яким Відповідача було зобовязано залишити територію України в термін до 02 травня 2017 року.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вих. №0.64М8029/0/15~17 від 02.06.2017) громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_3 (MOKHTARI YAHYA), територію України не покинув.

07.11.2017 року за порушення правил перебування іноземців на території України та невиконання рішення про примусове повернення з України відносно громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, Соборним РВ у м. Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне порушення ПР МДН 103508 за частиною першою статті 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України». Постановою Соборного РВ у м. Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області від 07.11,2017 року на громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. на користь держави.

Враховуючи, що кошти для повернення до країни походження у громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, 15,09.1987 року народження відсутні, на території України він знаходиться незаконно, підстав для продовження терміну перебування в- Україні не має, відсутні документи, що ідентифікують особу (термін дії національного паспорту номер 9998599, виданий 08.11.2011 року, MINISTRI OF JUSTICE, терміном дії до 24.11.2015 року, закінчився), у звязку з чим територію України добровільно не покине, керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 та п. 1.8. Інструкції «Про порядок про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», затвердженою наказом МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було подано позовну заяву про затримання та видворення за межі України в примусовому порядку громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

14 листопада 2017 року постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №«201/16664/17 (2-а/201/450/2017) адміністративний позов Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, про затримання та видворення за межі України в примусовому порядку було задоволено. Суд постановив: Примусово видворити за межі території України громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 строком до 07 травня 2018 року з метою забезпечення примусового видворення.

В судовому засіданні, яке проведено в режимі відеоконференції:

Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 (діє на підставі довіреності № 90 від 20.04.2018.) просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити та дозволити йому проживати в Україні поза межами ПТПІ ДМС України до вирішення питання про ідентифікацію його особистості. Також додав, що коштів на виїзд до ОСОБА_7 він не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини сьомої статті 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 р., ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 р., задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Статтею 30 ч. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_3 на підставі відміток в паспорті, співробітниками Соборного РВ у м. Дніпрі ТУ ДМС України в Дніпропетровській області було виявлено, що 03.04.2017 року за порушення правил перебування на території України відносно громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3, Чечелівським РВ у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про примусове повернення з території України, яким Відповідача було зобовязано залишити територію України в термін до 02 травня 2017 року.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вих. №0.64М8029/0/15~17 від 02.06.2017) громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_3 (MOKHTARI YAHYA), територію України не покинув.

Разом з тим, відповідно до рішення начальника Соборного районного відділу у м.Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14 листопада 2017 року гр. ОСОБА_7 (MOKHTARI YAHYA) було вирішено помістити у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою підготовки відповідних матеріалів про примусове видворення.

Під час перебування в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні відповідач не звертався з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

14.11.2017 року, 29.01.2018 року, 24.04.2018 року Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області на адресу Посольства ОСОБА_7 в України, яке розташоване м. Київ, вул. Звіринецька, 76, в якому просить здійснити ідентифікацію особи громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3 та видачі йому документа для перетину кордону для здійснення примусового видворення з території України, але відповіді до цього часу Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області не отримала.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011р. №3773-УІ іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі території України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

Частиною 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за пять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23.04.2012р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.05.2012р. за № 806/21119, контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення або рішення про примусове видворення іноземця покладається на територіальні органи, територіальні підрозділи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ, які приймали або ініціювали такі рішення.

Рішення суду про примусове видворення іноземця виконується органом або підрозділом, який його ініціював.

Пунктом 3 частини 2 статті 371 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Отже, за встановленого судом, позивач просить суд продовжити строк затримання гр. ОСОБА_7 ОСОБА_3 терміном на 6 місяці у звязку з неодержанням інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм адміністративного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та перебування в ПТПІ.

З огляду на те, що постановою суду від 14 листопада 2017 року було встановлено строк перебування відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до 07 травня 2018 року.,. то строк затримання громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3 підлягає подовженню терміном на шість місяців починаючи з 07.05.2018р.

Відповідно до положень ч. 19 ст.289 КАС України за подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, а отже підстав для розподілу витрат повязаних з розглядом справи не має, оскільки вони сторонами не були понесені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 229, 241, 246, 289 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання та перебування в ПТПІ - задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на шість місяців, починаючи з 07 травня 2018 року.

Звернути рішення суду до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя С.С. Федоріщев