Справа № 2а-6/10
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

02 травня 2018 року

Київ

справа №2а-6/10

адміністративне провадження №К/9901/18406/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Гриціва М.І.,
суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Гімона М.М., Коваленко Н.В.,
розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Військкомат), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати неправомірними дії відповідачів про відмову перерахувати його пенсію за період з 01 січня 2008 року та зобов`язати ГУ ПФУ та Військкомат здійснити перерахунок і виплату пенсії з цієї дати.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі постанова №1294) та наказу Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі наказ № 260) він має право на підвищення грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до категорії посади, з якої вийшов на пенсію, та у зв`язку з цим на перерахунок пенсії.

Ленінський районний суд міста Донецька постановою від 15 лютого 2010 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області, позов задовольнив частково.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 квітня 2014 року рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.

ГУ ПФУ 11 червня 2014 року подало заяву про перегляд і скасування ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2014 року.

ГУ ПФУ просить Верховний Суд України переглянути оспорене рішення відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 КАС з підстави неоднакового застосування норма матеріального права, що підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2013 року (справа № К/800/19277/13). На думку ГУ ПФУ, неоднаковість у правозастосуванні полягає у різному застосуванні судом касаційної інстанції положень постанови № 1294 та наказу № 260.

Оскільки матеріали вказаної адміністративної справи до Верховного Суду не надійшли і були підстави вважати, що провадження у зазначеній справі втрачено, 21 лютого 2018 року Верховний Суд ухвалив відновити втрачене судове провадження.

26 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 05 березня 2018 року про часткове відновлення втраченого провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у заяві доводи і дійшов висновку, що заява ГУ ПФУ не підлягає задоволенню з таких підстав.

Насамперед слід зазначити, що у справі, що розглядається, Дзержинський міський суд Донецької області ухвалою від 05 березня 2018 року частково відновив втрачене судове провадження в розмірі:

- ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2014 року, що оскаржується;

- ухвали Ленінського районного суду міста Донецька від 09 листопада 2011 року про відмову у роз`ясненні постанови Ленінського районного суду міста Донецька від 15 лютого 2010 року, про перегляд якої не ставиться питання у заяві;

- постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2012 року в іншій справі № 2а-3917/11/0532 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто, втрачене провадження у цій справі відновлено лише в обсязі ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2014 року.

Інших матеріалів у цій справі не відновлено.

Відповідно до частини першої статті 237 КАС судові рішення в адміністративних справах можуть бути переглянуті Верховним Судом України з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На стадії касаційного перегляду судових рішень суд цього рівня як суд права не встановлює і не досліджує фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, які є судами факту та права. Водночас касаційний перегляд справи по суті є об`єктивно неможливим і припускає необхідність звернення суду касаційної інстанції до фактичних обставин справи, оскільки поза знанням про реальні, дійсні явища, події, процеси, дії, про їх зміст та обсяг неможливо визначити юридичну природу спірних правовідносин і зумовлене ними правильне застосування норм матеріального права.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду.

Аналіз рішення суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, та рішення, копію якого надано для порівняння, дає підстави дійти висновку, що вони постановлені у справах за фактичних обставин, які реально неможливо визнати подібними і достатніми для прийняття заявленого рішення.

Як видно з тексту оскаржуваного судового рішення, суди встановили, що позивач є пенсіонером та ветераном Збройних Сил України за стрибки з парашутом на посаді інструктора парашутно-десантної підготовки. Станом на 01 січня 1972 року позивач мав 132 стрибки з парашутом. 05 січня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Військкомату з проханням перерахувати пенсію відповідно до постанови № 1294, однак 24 січня 2009 року йому у цьому відмовили. У відповіді зазначили, що він отримує надбавку у розмірі 35 відсотків як член льотного екіпажу, тому не має права на додаткову надбавку за стрибки з парашутом. Позивач також звертався і до ГУ ПФУ з цього самого приводу, але відповіді по суті не отримав.

Згідно з розрахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 не враховується надбавка за стрибки з парашутом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 159 КАС рішення має бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З тексту оскаржуваного судового рішення не вбачається, на підставі яких конкретних обставин цієї справи воно ухвалено. Дослідити, з`ясувати і оцінити, чи правильно застосовані норми матеріального права у цій справі видається неможливим, через те що, як зазначено вище, відновити втрачене провадження в повному обсязі або в межах, прийнятних для формулювання правозастосовного висновку, не вдалося і на час розгляду заяви такої можливості об`єктивно не має. Оцінювати фактичні обставини справи, що розглядається, тільки крізь призму їх значення, наведеного у рішенні суду касаційної інстанції, за відсутності інших матеріалів справи, не є правильним, оскільки виклад і правова кваліфікація певних обставин не може замінити кількість, якість, властивості, доказове значення самих цих обставин.

Зазначене не дає змоги дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Враховуючи те, що обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом, не підтвердилися, у задоволенні заяви слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись підпунктами 1, 7 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, статтями 241, 242, 244 цього Кодексу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

постановив:
У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.І. Гриців
Судді: Я.О. Берназюк
А.Ю. Бучик
М.М. Гімон
Н.В. Коваленко