Справа № 805/1377/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 р. Справа№805/1377/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське"

про: визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області б/н від 21 листопада 2017 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні пенсії незалежно від віку згідно з частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зобов'язання Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 жовтня 2017 року № 2972 про призначення пенсії незалежно від віку на підставі частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, період роботи на підприємстві Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 27 жовтня 1993 року по 23 січня 1995 року сумарно за записами у трудовій книжці, у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 28 серпня 2002 року по 11 вересня 2003 року, на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на підприємстві Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 29 серпня 2006 року по 13 березня 2007 року, з 15 травня 2007 року по 30 липня 2007 року, з 30 жовтня 2007 року по 06 листопада 2017 року, до страхового стажу період роботи позивача на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, у Відокремленому підрозділі «Шахта «України» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року.

В С Т А Н ОВ И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області б/н від 21 листопада 2017 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні пенсії незалежно від віку згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язання Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 жовтня 2017 року № 2972 про призначення пенсії незалежно від віку на підставі частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, період роботи на підприємстві Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 27 жовтня 1993 року по 23 січня 1995 року сумарно за записами у трудовій книжці, у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 28 серпня 2002 року по 11 вересня 2003 року, на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на підприємстві Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 29 серпня 2006 року по 13 березня 2007 року, з 15 травня 2007 року по 30 липня 2007 року, з 30 жовтня 2007 року по 06 листопада 2017 року, до страхового стажу період роботи позивача на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, у Відокремленому підрозділі «Шахта «України» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 жовтня 2017 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням б/н від 21 листопада 2017 року Селидівським ОУПФУ відмовлено позивачу в призначенні пенсії за нормами статті 14 Закону № 1788 з посиланням на відсутність необхідного 25-річного стажу в підземних умовах. Недостатність спеціального (пільгового) стажу за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» обумовлена не зарахуванням роботи позивача на підземних гірничих роботах до стажу професій і робіт, визначених Списками від 31.03.1994 року № 202. Також, позивач зазначає, що дії відповідача по не зарахуванню до пільгового стажу і до страхового стажу спірних періодів, рішення Селидівського ОУПФУ б/н від 21 листопада 2017 року про відмову в призначенні пенсії є протиправними, такими, що порушують соціальні гарантії на пенсійне забезпечення, взяті на себе державою.

Щодо не включення до пільгового стажу періоду роботи на підприємстві Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревського» (раніше - ВП «Шахта «Росія») ДП «Селидіввугілля» з 27 жовтня 1993 року по 23 січня 1995 року позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні на обґрунтування дій щодо обчислення стажу і часткового зарахування ПФУ посилається на п. 1 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 18.11.2005 року № 383. Позивач звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 Порядку № 383, цей нормативний акт визначає правила застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи. Що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відтак на думку позивача Порядок № 383 не регулює питання обчислення стажу для призначення пенсії у відповідності до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач зазначає, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Отже оскільки трудова книжка ОСОБА_1 містить повну інформацію щодо професії, передбаченої статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підземного характеру роботи і зайнятості на умовах повного робочого дня під землею. Крім того, позивач посилається на те, що право позивача на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується результатами атестації робочого місця гірника очисного вибою, проведеної за наказом № 96 від 01.02.1995 року. Таким чино, на думку позивача обчислення стажу за період з 27 жовтня 1993 року по 23 січня 1995 року за провідною професією, з урахуванням вимог законодавства, чинного на час роботи, відповідач мав провести сумарно за записами в трудовій книжці.

Щодо безпідставності не зарахування до пільгового стажу період роботи в ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 28 серпня 2002 року по 11 вересня 2003 року, позивач зазначає, що він у зазначений період був прийнятий підземним помічником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті, про що зроблений відповідний запис у трудовій книжці ОСОБА_1 Відмовляючи у включенні зазначеного періоду роботи до пільгового стажу відповідач зазначив про відсутність довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Позивач вважає протиправним посилання відповідача на відсутність такої довідки, оскільки чинним законодавством передбачено, що така довідка надається у разі відсутності відповідного запису у трудовий книжці.

Крім того, щодо не зарахування до пільгового та страхового стажу періоди роботи на підприємстві ДП «ВК «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року та на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, у зв'язку відсутністю відомостей про нарахування зарплати та сплати страхових внесків цими підприємствами, позивач зазначив, що зазначеними підприємствами здійснювалось сплата страхових внесків у повному обсязі, що підтверджується інформацією про застраховану особу за формою ОК-5. Також, позивач вказує на те, що він має право на включення до пільгового стажу період роботи на підприємстві ДП «ВК «Краснолиманська», оскільки у період з 22 вересня 2003 року по 30 березня 2005 року він працював на зазначеному підприємстві, виконував гірничі роботи з повним робочим днем у шахті про що свідчить довідка про наявність трудового стажу, а також право на пільгову пенсію за посадою гірничого майстра, заступника начальника дільниці підтверджено наказом від 24 листопада 2003 року № 1724 «Про підсумки атестації робочих місць за умови праці».

Також, позивач вважає неправомірною відмову відповідача у не включенні до пільгового стажу періоди роботи на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 29 серпня 2006 року по 13 березня 2007 року, з 15 травня 2007 року по 30 липня 2007 року та з 30 жовтня 2007 року по 06 листопада 2007 року. Позивач зазначає, що у спірні періоди він працював на посаді начальника зміни підземного, згідно довідок про спуски в шахту №№ 15, 16, 17 позивач здійснював спуски в шахту кожний робочий день, за виключенням днів щорічної відпустки. Крім того, відповідно до Списків від 31 березня 1994 року № 202 передбачено, що право на пенсію за статтею 14 Закону № 1788, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджених шахт для видобутку вугілля. Отже, позивач вважає, що посада за якою він працював у спірний період на підприємстві належить до керівної в розумінні зазначеного списку, отже, відповідач зобов'язаний зарахувати роботу позивача у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» в пільговому порядку за статтею 14 Закону № 1788.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року та з 01 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року позивач зазначає, що посилання відповідача про несплату підприємством страхових внесків, відсутність відомостей про нарахування заробітної плати є хибним, оскільки на його заробітну плату щомісяця нараховувалися страхові внески, які сплачено у встановленому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав викладені обставини та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву позивач посилається на те, що позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника склав 25 років 03 місяці 14 днів, пільговий стаж склав 20 років 08 місяців 25 днів, в тому числі стаж підземної роботи за ст. 14 - 20 - шахтарі - 08 місяців 09 днів, за ст. 14-25 - шахтарі - 18 років 01 місяць 03 дні, військова служба - 01 рік 11 місяців 13 днів. Пільговий стаж за списком № 1 складає 02 місяці 09 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 28 серпня 2002 року по 11 вересня 2003 року на підприємстві ВП «Шахта ім. О.Ф. Засядька», оскільки не надана пільгова довідка, з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року на ДП «ВК «Краснолиманська», та з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків до МДЗ України цими підприємствами, з 29 серпня 2006 року по 13 березня 2007 року, з 15 травня 2007 року по 30 липня 2007 року та з 30 жовтня 2007 року по 06 листопада 2007 року на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», оскільки не надані довідки про підземні спуски до шахти. Які підтверджують зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік, з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» відсутня сплата страхових внесків до МДЗ України, з 01 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року відсутня сума нарахованої заробітної плати.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на підприємстві ВП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» з 28 серпня 2002 року по 11 вересня 2003 року, на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 29 серпня 2006 року по 13 березня 2007 року, з 15 травня 2007 року по 30 липня 2007 року, з 30 жовтня 2007 року по 06 листопада 2007 року відповідач посилається на те, що відповідно до Порядку № 637 позивачем для підтвердження спеціального (пільгового) стажу не надано пільгових довідок та довідок про спуски в шахту.

Крім того, відповідач зазначив, що на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії згідно отриманих даних системи персоніфікованого обліку відомостей (сформовану 13.11.20.17 року) про сплату страхових внесків за періоди роботи позивача з 01.01.2004 року по 30.03.2005 на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», та з 31.03.2005 по 31.12.2005 на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до МДЗ України цими підприємствами, з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» відсутня сплата страхових внесків до МДЗ України, за період з 01.10.2017 року по 18.10.2017 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» відсутня сума нарахованої заробітної плати, що є порушенням ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Також, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що посилання позивача на ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою визначено, що основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідач вважає, що з аналізу зазначеної статті вбачається, що трудова книжка підтверджує наявність трудового стажу роботи (загального), а не пільгового (спеціального), а також позивачем не були надані докази, які б підтверджували роботу на пільгових умовах.

З огляду на вищевикладене відповідач вважає, що Селидовським ОУПФУ не порушено прав позивача, а управління діяло в межах наданих йому законодавством та нормативно - правовими актами та не порушив вимоги чинного законодавства.

Відокремленим підрозділом «Шахта «України» Державного підприємства «Селидіввугілля» надано до суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_1 з 14 листопада 2007 року по теперішній час працює на підприємстві на посаді начальника дільниці. Третя особа зазначила, що у запитуваний період роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року щомісячно на його зарплату підприємством нараховувались і сплачувались до ПФУ страхові внески в розмірі 33,2 % та утримувались з зарплати внески в розмірі 2%. Також, у період з 01.01.2017 року по 31.10.2017 на зарплату ОСОБА_1 нараховувався єдиний соціальний внесок у розмірі 22%. Крім того, третя особа зазначила, що страхові внески щодо ОСОБА_1 за періоди роботи, що запитуються, сплачені підприємством в повному обсязі.

Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надала. На виконання вимог ухвали суду надала витребувані судом документи. Представник підприємства до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надала. Представник підприємства до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач, представник позивача та представники сторін у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, про можливість розгляду справи без участі представника управління.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 20 березня 2018 року.

20 березня 2018 року з метою встановлення всіх обставин справи та отримання відзиву на позовну заяву та письмових пояснень від третіх осіб, суд постановив ухвалу про відкладення розгляду справи на 16 квітня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 квітня 2018 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач, його представник та представник відповідача, третіх осіб у судове засідання не з'явились, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_3 (а.с. 34-36). Згідно довідки № 24280 про присвоєння ідентифікаційного номера від 10.01.1999 року ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 104), який у подальшому був змінений на реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 (а.с. 36, 54).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою від 18 жовтня 2017 року № 2972 про призначення пенсії згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До заяви позивачем були надані: копія паспорту і ІПН, копія трудової книжки від 23.05.1986 серія БТ - І № 8990940, копія військового квитка від 28.11.1987 року серія НУ № 9109508, копія диплома від 16.06.1987 року серія ЛТ № 990345, довідка про особливий характер роботи видана підприємством ДП «Шахта «ім. Д.С. Коротченка» від 05.09.2017 року № 1-218, довідка про особливий характер роботи видані підприємством ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» від 17.08.2017 року № 04-22/2374, довідка про підземні спуски в шахту ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» від 17.08.2017 року № 04-22/2374; виписка з наказу «Про підсумки атестації робочих місць за умови праці» від 01.02.1995 року № 96 з ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», довідка про підземні спуски в шахту ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 18.08.2017 року № 591/арх., виписка з наказу з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 27.12.2002 року № 2099, від 24.11.2003 року № 1724, довідка про особливий характер роботи видані підприємством ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 01.09.2017 року № 641, від 10.11.2017 року №№ 827, 828, накази «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» від 21.04.1997 року № 176, від 16.04.2002 року № 1166к, від 16.04.2007 року № 216/1 з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», довідки про особливий характер роботи видані підприємством ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 15.08.2017 року № 1-1317, виписка з наказу про атестацію робочих місь з ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 01.02.2005 року № 1-4ОТ, від 01.02.2010 року № 1-1ОТ, від 30.12.2015 року № 78, довідка з Селидовського міського центру зайнятості від 21.08.2017 року № 03/2940. Довідка про заробітну плату з ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» від 17.08.2017 року № 04-22/2374, довідка про заробітну плату з ПАТ Шахтоуправління «Покровське» від 22.08.2017 року № 247.

21.11.2017 року Селидовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії (а.с. 11).

Зі змісту рішення вбачається, що до пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди роботи: з 27.10.1993 року по 23.01.1995 року на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» за фактичними спусками в шахту відповідно до пп. 6, 7 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, яким передбачено, що до працівників, спеціалізованих підприємств і організацій, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених списками, та у разі неритмічної роботи підприємства розрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні.

Також, з рішення відповідача вбачається, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 28.08.2002 року по 11.09.2003 року на підприємстві ВП «Шахта «ім. О.Ф.Засядько» оскільки не надано пільгова довідка; з 29.08.2006 року по 13.03.2007 року, з 15.05.2007 року по 30.07.2007 року, з 30.10.2007 року по 06.11.2007 року на ПАТ «Шахтоуправлінні «Покровське», тому що не надана довідка про підземні спуски до шахти,яка підтверджує зайнятість на підземних роботах і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Крім того, до пільгового та страхового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2004 року по 30.03.2005 року на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», та з 31.03.2005 року по 31.12.2005 року на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до МДЗ України цими підприємствами в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5).

Як вбачається зі змісту рішення до страхового стажу позивач не зараховано період роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутня сплата страхових внесків до МДЗ України (форми ОК-5). Період з 01.10.2017 року по 18.10.2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», так як відсутня сума нарахованої заробітної плати (форми ОК-5 від 13.11.2017 року). А також до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1990 року по 26.06.1995 року у Донецькому державному технічному університеті, оскільки не надана уточнююча довідка про форму навчання.

Відповідно наданих документів для призначення пенсії страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає 25 років 03 місяці 14 днів, пільговий стаж складає 20 років 08 місяців 25 днів, у тому числі стаж підземної роботи за ст. 14-20 - шахтарі складає 08 місяців 09 днів, за ст. 14-25 - шахтарі складає 18 років 01 місяць 03 дні, військова служба - 01 рік 11 місяців 13 днів. Пільговий стаж за списком № 1 складає 02 місяці 09 днів

За таких обставин гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

Право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку за нормами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 отримає за умови роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та набуття 25 років пільгового стажу роботи або за нормами п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 50 років.

Не погодившись з прийнятим Селидовським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Донецької області рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788), Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі по тексту - Закон № 1058), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі по тексту - Порядок № 383), Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2011), Постанова Ради Міністрів СРСР «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590 (далі по тексту - Положення № 590), Закон України «Про професійно - технічну освіту» від 10.02.1998 року № 103/98-ВР (далі по тексту - Закон № 103/98).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637 (далі по тексту - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 вбачається, що останній у період з 27.10.1993 року по 23.01.1995 року працював у Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на посаді гірничого робітника очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею (а.с. 14-33).

На виконання вимог статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 31.03.1994 року № 202, якою затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (додається).

Згідно до п. I вищезазначеного Списку підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Пунктом IV зазначеного Списку визначено, що відкриті гірничі роботи з видобування (розкривання) вугілля, руди та інших корисних копалин у розрізах і кар'єрах глибиною 150 м і більше, крім робіт на поверхні (включаючи відвали): гірничі майстри (начальники змін); гірничі робітники.

Отже, посада на якій працював позивач у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» віднесена до переліку робіт і професій, які дають право на пенсію не залежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних роботах.

Крім того, суд не погоджується з позицією відповідача викладеній у рішенні, стосовно того, що до пільгового стажу зараховано період роботи з 27.10.1993 року по 23.01.1995 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» за фактичними спусками в шахту відповідно до пп. 6, 7 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Суд зазначає, що з метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що у разі вперше проведеної до 21.08.1997 року атестації робочого місця до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 4 (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п'ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналізу норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах незалежно від віку є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку за умови безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Позивачем до матеріалів справи долучена копія виписки з наказу про атестацію робочого місця по ВП «Шахта «Росія» (нині ВП «Шахта «Котляревського») № 96 від 01.02.1995 року, відповідно до якого на підставі результатів проведеної атестації робочих місць професія «гірник очисного забою» дає право на пільгове пенсійне забезпечення по списку № 1 розд. 1 підроз. 1 (а.с. 55). Таким чином, оскільки атестація робочого місця позивача була проведена до 21.08.1997 року, весь період роботи позивача повинен бути зарахований до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, відповідно до п. 6 Порядку № 383 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Згідно п. 7 Порядку № 383, у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п'ятиденному робочому тижні. Цей же порядок застосовується при обчисленні пільгового стажу працівників, зазначених у пункті 6 цього Порядку.

Тобто, вимоги п. 7 Порядку № 383, щодо підрахунку пільгового стажу стосуються підприємств з неритмічною роботою. Суд зазначає, що ритмічність виробництва на підприємстві є економічним аналізом діяльності цього суб'єкту господарювання. В матеріалах справи не міститься доказів, які б свідчили, що позивач працював на підприємстві з неритмічною роботою. Крім того, у відповідності до п. 6 Порядку № 383, позивачем надано документи щодо атестації робочих місць працівників.

На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що спірний період роботи позивача на ВП «Шахта «Котляревського» має пільговий характер і повинен бути зараховуваним управлінням сумарно за записами у трудовій книжці, а не фактично за спусками в шахту.

Також, приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії, відповідачем не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача на ВП Шахта «ім. О.Ф. Засядько», оскільки останнім не надана пільгова довідка. Однак суд не погоджується з позицією відповідача щодо обов'язковості надання пільгової довідки та звертає увагу відповідача, що вищенаведеними нормами чинного законодавства встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а пільгова довідка, відповідно до положень Порядку № 637 надається лише у разі відсутності належним чином оформленого запису у трудовій книжці.

З копії трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_1 28.08.2002 року прийнятий на роботу до Орендного підприємства «Шахта «ім. О.Ф. Засядько» підземним помічником начальника з повним робочим днем в шахті. 11.092003 року звільнений по п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» професія «підземний помічник начальника дільниці» з повним робочим днем у шахті, віднесено до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах.

Відповідно підтвердженням (доказом) того, що позивач, у спірний період працював за професією підземний помічник начальника дільниці на Орендному підприємстві «Шахта «ім. О.Ф. Засядько» - є запис в його трудовій книжці, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Крім того, аналізуючи положення законодавства, яке дає право позивачу на пільгових умовах незалежно від віку суд зазначає, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи, що стало підставою для відмови позиву у призначенні пенсії, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій міститься записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також, суд враховую правову позицію Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ за № К/800/40969/13 від 13.03.2014 року та № К/800/27262/13 від 19.06.2014 року зазначив, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявність у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Крім того, судом встановлено, що пільговий характер роботи позивача на цьому підприємстві підтверджується даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб, а саме в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5.

Так, відповідно до Постанов Правління Пенсійного фонду України № 26-1 від 05.11.2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03.12.2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2, яким затверджено «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено наступні коди підстав для обліку пільгового стажу: ЗА3013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці; ЗП3014А2 - працівники провідних професій.

Згідно даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5) трудовий стаж на підприємстві ОП «Шахїта «ім. О.Ф. Засядько» () обліковується як спеціальний.

Тобто, при здачі звітів до органів Пенсійного фонду України страхувальником вказувалось, що страхові внески за позивача вносились за підземною професією за кодом ЗП3014А2, що в свою чергу дає право позивач на призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, наведене свідчить про наявність у відповідача підстав для зарахування періоду роботи позивача на підприємстві Орендне підприємство «Шахта «ім. О.Ф. Засядько» у період з 28.08.2002 року по 11.09.2003 року до пільгового стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи на Державному підприємстві «Вугільна компаній «Краснолиманська» з 01.01.2004 року по 30.03.2005 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії вбачається, що підставою для не зарахування до пільгового стажу період роботи на Державному підприємстві «Вугільна компаній «Краснолиманська» з 01.01.2004 року по 30.03.2005 року стало відсутність інформації про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до МДЗ України зазначеним підприємством в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Як раніше зазначалось судом, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Однак, відповідно до постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній надаються уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.08.2017 року № 591арх вбачається, що ОСОБА_1 у період з 22.09.2003 року по 15.02.2004 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією гірничий майстер, що передбачена Списком 1 розділу 1 підрозділу 1.1б, з 16.02.2004 року по 30.03.2005 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією заступник начальника дільниці, що передбачена Списком 1 розділу 1 підрозділу 1.1б (а.с. 42)

Крім того, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та наказу Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 «Про затвердження Порядоку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що необхідною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 21 серпня 1992 року є обов'язкова наявність документу, який підтверджує результати атестації робочого місця за умовами праці.

Згідно виписки з Наказу № 1724 від 24.11.2003 року «Про висновки атестації робочих місць по умовам праці» наказано підтвердити право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, робітникам наступних професій з повним робочим днем: гірничий майстер - 1010100б - 23239, заступник начальника дільниці - 1010100б - 24097 (а.с. 43)

Згідно положень Порядку проведення атестації робочих місць атестація проводиться атестаційною комісією не рідше ніж один раз на п'ять років, а відповідно дія наказу № 1724 від 24.11.2003 року закінчився 24.11.2008 року.

Отже, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, період роботи позивача на підприємстві ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01.01.2004 року по 30.03.2005 підтверджено: довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.08.2017 року № 591 арх. та наказом «Про висновки атестації робочих місць по умовам праці» № 1724 від 24.11.2003 року. З огляду на викладене наявні підстави для включення до пільгового стажу період роботи на підприємстві у період ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01.01.2004 року по 30.03.2005 року.

Щодо відсутності інформації про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до МДЗ України зазначеним підприємством в індивідуальних відомостях про застраховану особу, суд звертає увагу на наступне.

Згідно долучених до матеріалів справи індивідуальних відомостей про застраховану особу, які також були надані відповідачем разом з заявою про призначення пенсії відповідачу, за звітні роки по нарахуванню заробітної плати за 2003, 2004, 2005 року вбачається, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1): за період з 22.09.2003 року по 31.12.2003 року нарахована заробітна плата у розмірі 4443,97 грн., відповідно до якої сума страхового збору за звітній період: нарахованого страхувальником на зарплату застрахованої особи 1422,07 грн., нарахованого із заробітку застрахованої особи 88,88 грн.; за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року нарахована заробітна плата у розмірі 27572,21 грн., відповідно до якої сума страхового збору за звітній період: нарахованого страхувальником на зарплату застрахованої особи 7856,49 грн., нарахованого із заробітку застрахованої особи 491,04 грн.; за період з 01.01.2005 року по 30.03.2005 року нарахована заробітна плата у розмірі 9804,99 грн., відповідно до якої сума страхового збору за звітній період: нарахованого страхувальником на зарплату застрахованої особи 2503,99 грн., нарахованого із заробітку застрахованої особи 156,48 грн. (а.с. 38-40).

Отже, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1 вбачається, що позивачу за період з 22.09.2003 року по 30.03.2005 року нараховувалась заробітна плата та робились відрахування сум страхового збору.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу відповідача на те, що 22 вересня 2006 року реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був змінений з 25.06105694 на НОМЕР_2, що підтверджено довідкою про зміну реєстраційного номеру облікової картки платника податків (а.с. 54). Тобто, на момент роботи позивача у ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» обліковий номер платника податків був НОМЕР_1, про що також зазначено у індивідуальних відомостях про застраховану особу, а у період виходу на пенсію позивачу був присвоєний новий обліковий номер платника податків, а саме НОМЕР_2.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що не включення до пільгового та страхового стажу роботи на підприємстві Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» у період з 19 червня 2001 року по 31 березня 2003 року є протиправним, в зв'язку з чим, суд зазначає, про наявність підстав для включення до пільгового та страхового стажу період роботи на підприємстві Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» у період з 19 червня 2001 року по 31 березня 2003 року.

Щодо не зарахування до пільгового та страхового стажу період роботи позивача на підприємстві Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року та страхового стажу період з 31.03.2005 року по 31.12.2005, суд зазначає наступне.

Відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу період роботи позивача у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року, відповідач зазначав про відсутність довідок про підземні спуски до шахти, яка підтверджує зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 вбачається, що 31.03.2005 року прийнятий на роботу до ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська західна № 1» (нині - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»). У період з 31.03.2005 року по 13.04.2005 року проходив навчання в учбовому пункті. З 14.04.2005 року переведений заступником начальника ділянки підземним, з 04.05.2005 року переведений начальником ділянки підземним, з 23.05.2005 року переведений заступником начальника ділянки підземним, з 01.10.2005 року переведений помічником начальника ділянки підземного, з 29.08.2006 року переведений начальником зміни підземним, з 14.03.2007 року переведений начальником ділянки підземного, з 15.05.2007 року переведений начальником зміни підземним, з 30.07.2007 року звільнений за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, з 29.10.2007 року прийнятий начальником зміни підземним, 06.11.2007 року звільнений за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 27-33).

Позивачем до матеріалів справи долучена довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності і трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.11.2017 року виданої ОСОБА_1, з якої вбачається, що останній з 31.03.2005 року по 14.05.2007 року працював у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та яким виконувалась на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з добування вугілля, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1010100б (а.с. 44).

Суд зазначає, що згідно з копії трудової книжки та довідки вбачається, що позивач у спірний період працював на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, з даних до суду довідок про спуск - виїзд в шахту ПАТ «ШУ «Покровське» від 18.01.2018 року № 15, № 16, № 17 кількість спусків позивача складає: серпень 2006 року - 8, вересень 2006 року - 23, жовтень 2006 - 23, листопада 2006 року - 23, грудень 2006 - 22, січень 2007 року - 23, лютий 2007 року - 22, березень 2007 року -10, жовтень 2007 року - 2, листопад 2007 - 3. Також, з наданих довідок вбачається, що позивач у період з травня по липень 2007 року перебував у щорічній відпустці, отже у цей період фактично не міг здійснювати спуски - виїзд до шахти (а.с 47-49).

Також, щодо не включення до пільгового та страхового стажу період роботи позивача на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 31.03.2005 року по 31.12.2005 року, оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків до МДЗ України цими підприємствами в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Суд зазначає, що з матеріалів справи, а саме з довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ПАТ «ШУ «Покровське» № 352 від 05.02.2018 року вбачається, що позивача нараховувалась заробітна плата з квітня по грудень 2005 року, та зазначено, що на виплати нараховані страхові внески (а.с. 45).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5) встановлено, що ОСОБА_1 з квітня 2005 року по грудень 2005 року нараховувалась за спірний період заробітна плата, а також сплачувались страхові внески (а.с. 48 - зворотній бік).

Таким чином, суд приходить висновку, що позивачем не правомірно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 31.03.2005 по 31.12.2005 року, 29.08.2006 року по 13.03.2007 року, з 15.05.2007 року по 30.07.2007 року, з 30.10.2007 року по 06.11.2007 року та до страхового стажу період роботи на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 31.03.2005 по 31.12.2005 року.

Відповідно до рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 21.11.2017 року вбачається, що останнім до страхового стажу позивача не зараховано період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року, оскільки відсутня сплата страхових внесків до МДЗ України (форми ОК-5 від 13.11.20147 року), з 01.10.2017 року по 18.10.2017 року, оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати (форми ОК-5).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 15 вказаного Закону передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині 1 статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, в тому числі на підприємствах, установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Частиною 6 статті 20 цього Закону визначено, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

У частині 9 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду;

Частинами 10, 12 статті 20 цього Закону передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Суд звертає увагу, що з наданих до суду довідок ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіівугілля» від 25.01.2018 року № 21 (довідка від 30.03.2018 року № 147) вбачається, що позивачу в період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року нараховувалась заробітна плата та щомісячно на його зарплату нараховувались та сплачувались до Пенсійного фонду України страхові внески у розмірі 33,2% та утримувався із його заробітної плати страхові внески у розмірі 2%. Відповідно страхові внески за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року перераховано в Пенсійний фонд України в повному обсязі у тому числі і страхові внески, утримані із заробітної плати ОСОБА_1 (а.с. 50, 98).

Відповідно до довідки № 22 від 25.01.2018 року встановлено, що позивачу період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року позивачу нарахована заробітна плата та роботодавцем щомісячно на зарплату ОСОБА_1 нараховувався єдиний соціальний внесок у розмірі 22%. А також, зазначено про те, що єдиний соціальний внесок перераховано до Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року у повному обсязі (а.с. 51).

Крім того, з довідки підприємства № 148 від 30.03.2018 року встановлено, що у період з 01.01.2017 року по 30.10.2017 року позивачу нараховувалась заробітна плата та те, що роботодавцем щомісячно на зарплату ОСОБА_1 нараховано єдиний соціальний внесок у розмірі 22%, а також зазначено, що зав казаней період ЄСВ сплачено до податкового органу в повному обсязі (а.с. 97).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сам факт не зарахування сум страхових внесків, сплачених із заробітної плати позивача, на банківський рахунок Пенсійного фонду за відсутності вини ОСОБА_1, не є підставою для відмови у зарахуванні йому страхового стажу за вищевказані періоди. Крім того, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалися суми страхових внесків та роботодавцем нараховувався єдиний соціальний внесок, ОСОБА_1 не повинен нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов'язків по сплаті обов'язкових платежів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не правомірно не зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на підприємстві Відокремлений підрозділ «Шахта «Україна» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року, з 01.10.2017 року по 18.10.2017 року, оскільки підприємство, де працював позивач, не сплачувались страхові внески та єдиний соціальний внесок.

Отже, суд зазначає, про задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, суд приходить висновку, що спірне рішення відповідача від 21.11.2017 року про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», прийнято без повного з'ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" про визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області б/н від 21 листопада 2017 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні пенсії незалежно від віку згідно з частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зобов'язання Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 жовтня 2017 року № 2972 про призначення пенсії незалежно від віку на підставі частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, період роботи на підприємстві Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 27 жовтня 1993 року по 23 січня 1995 року сумарно за записами у трудовій книжці, у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 28 серпня 2002 року по 11 вересня 2003 року, на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на підприємстві Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 29 серпня 2006 року по 13 березня 2007 року, з 15 травня 2007 року по 30 липня 2007 року, з 30 жовтня 2007 року по 06 листопада 2017 року, до страхового стажу період роботи позивача на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, у Відокремленому підрозділі «Шахта «України» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" про визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області б/н від 21 листопада 2017 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні пенсії незалежно від віку згідно з частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зобов'язання Селидовського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 жовтня 2017 року № 2972 про призначення пенсії незалежно від віку на підставі частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 р. XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, період роботи на підприємстві Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 27 жовтня 1993 року по 23 січня 1995 року сумарно за записами у трудовій книжці, у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 28 серпня 2002 року по 11 вересня 2003 року, на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на підприємстві Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 29 серпня 2006 року по 13 березня 2007 року, з 15 травня 2007 року по 30 липня 2007 року, з 30 жовтня 2007 року по 06 листопада 2017 року, до страхового стажу період роботи позивача на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, у Відокремленому підрозділі «Шахта «України» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області б/н від 21 листопада 2017 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні пенсії незалежно від віку згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на підприємстві Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 27 жовтня 1993 року по 23 січня 1995 року сумарно за записами у трудовій книжці, у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 28 серпня 2002 року по 11 вересня 2003 року, на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на підприємстві Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, з 29 серпня 2006 року по 13 березня 2007 року, з 15 травня 2007 року по 30 липня 2007 року, з 30 жовтня 2007 року по 06 листопада 2017 року,

Зобов'язати зарахувати до страхового стажу період роботи позивача на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 01 січня 2004 року по 30 березня 2005 року, на Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» з 31 березня 2005 року по 31 грудня 2005 року, у Відокремленому підрозділі «Шахта «України» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року.

Зобовязати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 жовтня 2017 року з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, адреса реєстрації: 85400, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 копійок.

Повний текст постанови складено та підписано 08 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.