Справа № 813/5062/17
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/5062/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Телиці О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Черевика Є.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10), із вимогами:

-зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати з 26.06.2017 року пенсію по інвалідності ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх України та членів їх сімей» №900-VIII від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII, на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області від 23.10.2017 року №91-03773, виходячи із зазначеного у ній розміру грошового забезпечення, з 26.06.2017 року;

-встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він набув право на перерахунок і виплату з 26.06.2017 року пенсії по інвалідності. Позивач вважає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії, у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом. Зазначає, що нездійснення такого перерахунку відповідачем з посиланнями на відсутність фінансування є протиправним, оскільки не відповідає вимогам діючого законодавства. За таких обставин просив позов задовольнити повністю.

На заперечення позовних вимог відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, останній заперечує проти задоволення позову, з огляду на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області позбавлене можливості здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, оскільки на такі виплати відповідачу не виділено коштів із Державного бюджету.

Ухвалою суду від 29.12.2017 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно ухвали суду від 23.01.2018 року, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.02.2018 року було зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17.

Згідно ухвали суду від 29.03.2018 року, провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив і просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 26.09.2005 року по 06.11.2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується записами в трудовій книжці. 06.11.2015 року позивача на підставі наказу ГУМВС України у Львівській області №826 о/с від 06.11.2015 року було звільнено з ОВС. 26.06.2017 року ОСОБА_1 Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи було встановлено третю групу інвалідності, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, що стверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №383132 від 26.06.2017 року, довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №002553 від 26.06.2017 року й довідкою №6 військово-лікарської комісії ДУ «МО МВС України по Львівській області» від 06.02.2017 року.

У подальшому, позивачу з 26.06.2017 року було призначено пенсію по інвалідності, відповідно до ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 40% відповідних сум грошового забезпечення, виходячи із суми грошового забезпечення, яке він отримував на останній займаній посаді - дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, яке згідно грошового атестату №3 і протоколу за пенсійною справою становить 2 320,73 грн.

В силу ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мінімальні розміри пенсій по інвалідності особам з інвалідністю ІІІ групи з числа осіб офіцерського складу та осіб начальницького складу (крім молодшого) органів внутрішніх справ становлять 130 відсотків відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для осіб з інвалідністю з числа солдатів і матросів строкової служби ІІІ групи, які відповідно становлять 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, з огляду на вказане, позивачу була встановлена пенсія по інвалідності з 26.06.2017 року у розмірі 1 705,60 грн., а з 01.10.2017 року, у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, вказаний розмір пенсії ОСОБА_1 був перерахований і призначений у сумі 1 887,60 грн.

Отже, судом з'ясовано, що позивач з 26.06.2017 року є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує щомісячну пенсію по інвалідності в порядку і на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

23.10.2017 року за №91-03773 Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області складено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачеві, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 року становить 5 480,20 грн.

Дану довідку було направлено до ГУ ПФУ у Львівській області для проведення перерахунку пенсії.

Розглянувши звернення позивача щодо перерахунку його пенсії, листом від 13.12.2017 року №15399/03-25 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило, що в державних бюджетах видатки на проведення перерахунку пенсії особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, виходячи з грошового забезпечення поліцейських, не були передбачені. Враховуючи наведене, Пенсійним фондом України сформовано потребу в додаткових бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій та направлено до Міністерства соціальної політики України. Перерахунок та виплату пенсії в нових розмірах буде проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч.4 статті 63 Закону №2262-XII (тут і далі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбачених цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон №900-VIII).

Цим Законом внесено доповнення до статті 63 Закону №2262-ХІІ. Статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України Постановою від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова №988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» (далі - Порядок №45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в п.1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до п.4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

У зразковому рішенні у справі №820/6514/17 Верховний Суд вказав на те, що при застосуванні висновків Верховного Суду в цій зразковій справі суди повинні враховувати те, що довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських повинні бути отримані з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45. Ці довідки повинні бути чинними.

Як встановлено судом, Ліквідаційна комісія УМВС України у Львівській області на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, надала до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку від 23.10.2017 року №91-03773 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, що свідчить про дотримання державним органом Порядку №45 у частині надання довідок до органу Пенсійного фонду.

Крім того, матеріалами справи підтверджено та не заперечувалось відповідачем, що вказана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача є чинною.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач - орган Пенсійного фонду, в порушення вимог статті 51 Закону №2262-ХІІ та Порядку №45 після надходження довідки не перерахував позивачу пенсії.

Твердження відповідача про неможливість перерахувати та виплатити пенсію позивачу через відсутність коштів у Державному бюджеті України суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Правова позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь того, що якщо чинне національне законодавство містить діючу норму стосовно права на одержання тих чи інших виплат особі, то державні органи не вправі відмовляти особі у таких виплатах.

Суд бере до уваги також Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кечко проти України» та «Сук проти України», у яких ЄСПЛ вказав, що «Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань».

У постановах Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі №21-399во10, від 07.12.2012 року у справі №21-977во10, від 03.12.2010 року у справі №21- 44а10 Верховним Судом України неодноразово зазначено про те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат.

Аналогічну правову позицію висловлено Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 17.03.2004 року №7-рп/2004, від 01.12.2004 року №20-рп/2004, від 09.07.2007 року №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Окрім того, згідно позицією Конституційного Суду в Конституції України, виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99, від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 20.12.2016 року №7-рп/2016).

В Рішенні від 06.07.1999 року №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Як вже зазначалося вище, згідно з приписами абзацу 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (згідно із Законом України від 23.12.2015 року №900-VIII), за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

На переконання суду, громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Згідно правовою позицією Конституційного Суду України, висловленою у рішеннях від 22.09.2005 року №5-рп/2005, від 29.06.2010 року №17-рп/2010, від 22.12.2010 року №23-рп/2010, від 11.10.2011 року №10-рп/2011 набуте право не може бути скасоване чи звужене.

Аналогічна правова позиція щодо необхідності дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини (справа «Федоренко проти України»).

Отже, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами, не можуть бути скасовані чи обмежені.

Відтак, посилання відповідача на необхідність виділення додаткових коштів з Державного бюджету України на проведення перерахунку пенсії позивачеві є безпідставними.

З огляду на викладене, а також з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту, шляхом зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу, як пенсіонеру Міністерства внутрішніх справ України, пенсії з 26.06.2017 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем було доведено обґрунтованість своєї позиції.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом подання звіту суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлюючи строк для подання звіту, суд повинен враховувати особливості покладених обов'язків згідно з судовим рішенням та можливості суб'єкта владних повноважень їх виконати.

Позивач не зазначив жодних обставин, які б вказували, що відповідач уникатиме виконання рішення.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим клопотання позивача щодо здійснення контролю за виконанням судового рішення, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Щодо судових витрат, то такі, у відповідності до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату з 26.06.2017 року пенсію по інвалідності ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх України та членів їх сімей» №900-VIII від 23.12.2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII, на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області від 23.10.2017 року №91-03773, виходячи із зазначеного у ній розміру грошового забезпечення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04 травня 2018 року.