Справа № 554/9316/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 554/9316/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 20.03.2018, суддя Савченко А.Г., м. Полтава, повний текст складено 20.03.18 по справі № 554/9316/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бутко Віталія Миколайовича

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №198158 винесеною 13 листопада 2017 року інспектором ВБДР УПП в м. Полтава лейтенантом поліції Бутко Віталієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову серії БР № 198158 від 13 листопада 2017 року винесену інспектором БВБДР Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Бутком В. М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн., закривши провадження у справі.

З вище вказаним рішенням суду Управління патрульної поліції не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, що потягло за собою звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, суд не вжив заходів щодо об'єктивного з'ясування всіх обставин у справі, сприйняв упереджено та проігнорував наявні докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 Вказує , що з відеофайлу 373000028 вбачається , що шини встановлені на одну вісь мають різний малюнок протектора. Всі вимоги щодо змісту постанови, встановлені ст. 283 КУпАП виконані, всі обов'язкові графи, що містяться в бланку постанови заповнені. Обов'язку щодо внесення на бланк постанови конкретного пункту ПДР законодавством не встановлено. Посилання суду на порушення Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів затвердженого наказом МВС №534 від 13.10.2008 та не складання інспектором Акту перевірки технічного стану колісного транспортного засобу є недоцільним, так як ніякої перевірки технічного стану колісних транспортних засобів інспектором взагалі не проводилося. Даний Порядок визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції (далі - ДАІ) перевірок технічного стану колісних транспортних засобів під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами. Натомість інспектором Бутко В. М. було виявлене порушення ПДР, за яке передбачена відповідальність ч.2 ст.121 КУпАП. Просить суд скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2018 , прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови серії БР №198158 13.11.2017 о 12.20 в м. Полтаві по вул. Чураївни, 2 позивач керував автомобілем, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів марки БОГДАН А-09202 д.н.з. НОМЕР_1 , на одну вісь якого встановлено шини різних моделей з різним малюнком протектора, чим порушив п.31.4.5 ПДР , за яке передбачена відповідальність ч.2 ст.121 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, а ним не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача виконані вимоги ст. ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову , виходячи з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 3 КУпАП).

Положення ст. 22 КУпАП встановлюють право органу (посадової особи), які уповноважені вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

За приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Так, ч. 2 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого на задній осі встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, що не відповідає вимогам пп. 31.4.5 Правил.

Відповідно пункту 31.4.5 Правилах дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм. ; б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини; в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу; г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів; ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) - діагональні; д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях - шини, відновлені за другим класом ремонту; е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту; є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Аналогічні вимоги викладені в пункт 6.3.1 ДСТУ 3649:10 , який передбачає, що КТЗ (колісні транспортні засоби) мають бути укомплектовані пневматичними шинами (далі - шини) і колесами, які зазначено у НЕ (настановах щодо експлуатування (інструкція з експлуатації, експлуатаційна документація). Не дозволено установлення на одній осі КТЗ шин різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камерної, безкамерної), моделей з різними рисунками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами протиковзання та без них

Аналізуючи вказані норми, заборона експлуатації моделей шин з різними рисунками протектора поширюється щодо шин, призначених для застосування в різні сезони, а також шин різних моделей з різними малюнками протектора лише - для легкових автомобілів та різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Оскаржувана постанова не конкретизує різновиду забороненої експлуатації транспортного засобу, визначеної вказаними нормами саме щодо автобуса, а також не містить відповідних належних і допустимих доказів правопорушення.

Судом першої та апеляційної інстанцій досліджено відеозапис , створений співробітником поліції та наданий до суду як доказ вчиненого позивачем правопорушення

З даного відео вбачається, що інспектором проводиться огляд нижньої частини транспортного засобу і його коліс без виокремлення малюнків протекторів шин, однак, визначення візуальної відмінності таких шин викликає складність, а тому не є безперечним доказлм наявності адміністративного правопорушення.

Інспектором не складався протокол огляду транспортного засобу на предмет невідповідності протектора шин визначеним у ПДР України стандартам як доказ в розумінні вимог статті 251 КУпАП , що свідчить про наявність адміністративного правопорушення.

Разом з тим , позивачем до позову надано письмові докази в підтвердження його аргументації з приводу тих обставин, що транспортний засіб перебував в технічному стані (а.с. 13).

Крім того, зі змісту даної постанови не вбачається чітке зазначення відповідачем правової кваліфікації адміністративного правопорушення, а саме - який підпункт пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху порушено.

Враховуючи наведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач у справі діяв не на підставах та не у спосіб визначений законом , не склав протокол огляду транспортного засобу на предмет невідповідності протектора шин визначеним у ПДР України стандартам , тобто об'єктивні докази, які б достеменно свідчили про скоєне позивачем порушення пп. 31.4.5 Правил дорожнього руху, за що його притягнуто до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 121 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, тому постанова інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Бутка В. М. серії БР № 198158 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у виді штрафу в розмірі 680 грн. підлягає скасуванню та закрити справу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 293 КУпАП та 286 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Всі інші доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують та не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 272, 286, 310, 315, 321 , 323, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 20.03.2018 по справі № 554/9316/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Тацій А.М. Григоров