Справа № 815/677/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/677/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом підприємства, яке засноване на власності об'єднання громадян «Елкон-Дізайн» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 26.12.2017 №№ , ; стягнути на суму бюджетної заборгованості в розмірі 390144 грн. пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, встановленої на день виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відображені в акті перевірки від 11.12.2017 № 1855/15-32-12-03/32153207 висновки щодо виявлених в діяльності підприємства, яке засноване на власності об'єднання громадян «Елкон-Дізайн» (далі - Підприємство) порушень, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення, містять відомості, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустимими доказами, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Так, перевіркою встановлено порушення абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року N 21, внаслідок чого позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2017 року) у розмірі 167244 грн. по факту включення до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ) передплат здійснених в адресу постачальників товарів (робіт, послуг, тощо). Крім того, встановлено включення до розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2017 року) сум від постачальників товарів (робіт, послуг, тощо), по яким станом на 30.09.2017 відсутня оплата на загальну суму ПДВ у розмірі 221154 грн. На думку представника позивача, відповідачем невірно розуміється суть правила «першої події», що призвело до неправомірних висновків та винесення спірних податкових повідомлень рішень. Поряд із тим, позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ за правилом першої події: датою списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; датою отримання платником податків товарів/послуг, яке в подальшому цілком правомірно заявлено до бюджетного відшкодування. Зважаючи на неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді від 01.03.2018 відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання на 22.03.2018 о 12:00 год.

Судове засідання 22.03.2018 відкладено за клопотанням представника відповідача на 12.04.2018 12:00 год.

В судовому засіданні 12.04.2018 оголошено перерву для надання додаткових доказів до 24.04.2018 о 09:30 год.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги із викладених вище підставі підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та обґрунтованість і відповідність висновків за результатами перевірки фактичним обставинам. Зокрема відзначив, що Підприємство «Елкон-Дізайн» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2017 року) у розмірі 167244 грн.; завищено суму бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2017 року) у розмірі 222904 грн. внаслідок встановлених порушень п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, абзацу б) п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 N 21. В останнє судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 23.11.2017 № 6244 та згідно з пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України співробітниками податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2017 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 18.10.2017 № ) підприємства, яке засноване на власності об'єднання громадян «Елкон-Дізайн», за результатами якої складений акт від 11.12.2017 № 1855/15-32-12-03/32153207.

Перевіркою встановлено порушення п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз. б) п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.7 ст.201 ПК України завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за вересень 2017 р. у розмірі 222904 грн.; абз. б) п.200.4 ст.200 ПК України не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за вересень 2017 р. у розмірі 167244 грн.

Не погодившись із вищевказаними висновками за результатами перевірки, Підприємство надало до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких останні залишені без задоволення, про що Підприємству доведено листом від 21.12.2017 № 13774/10/15-32-12-03-09.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.12.2017 № , зменшено суму завищення бюджетного відшкодування за вересень 2017 р. в розмірі 222904 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 111452 грн. (50%); № , яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за вересень 2017 р. в розмірі 167244 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені податкові повідомлення-рішення обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

З огляду на матеріали справи, в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПГОІ «Елкон - Дізайн» з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2017 року встановлено включення до розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2017 року) сум передплат постачальникам товарів (робіт, послуг, тощо) по яким фактична поставка товарів (робіт, послуг, тощо) станом на 30.09.2017 не здійснена на загальну суму ПДВ 167244 грн., а саме: 45000 грн. ТОВ «Арт - Пром (ІПН 62); 1105,72 грн. ПП "ДАСК-ЦЕНТР" (ІПН 29); 134,58 грн. ТОВ "МЕБЛЕВИЙ ЕКСПЕРТ ПЛЮС " (ІПН 27); 15,0 грн. ПП "МХМ Меблі" (ІПН 23); 138,0 грн. ОФ ПАТ "Солді і Ко" - "Солді Юг" (ІПН 12); 1263,89 грн. ТОВ «Таіда» (ІПН 44); 119586,81 грн. ПрАТ "Харківський завод штампів та пресформ" (ІПН 31).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (пункт 200.1 статті 200 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, бюджетному відшкодуванню підлягає, зокрема частина від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податковому періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбувалася раніше, а саме дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Наведені законодавчі норми пов'язують виникнення права платника на податковий кредит з датою здійснення "першої події", якою може виступати і факт перерахування авансу контрагенту за майбутню поставку.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України платнику податку надається право на включення суми податку на додану вартість до розрахунку бюджетного відшкодування за умови фактичної сплати податку на додану вартість отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

В акті перевірки від 11.12.2017 № 1855/15-32-12-03/32153207 зазначено, що в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари/послуги, а якщо постачальник - нерезидент, то з бюджетом (у частині податку на додану вартість). Водночас слід враховувати також послідовність виконання (завершення) господарських операцій, перерахування коштів постачальнику та адекватне виконання ним відповідних поставок за фактом.

На підставі викладеного перевіряючі дійшли висновку, що в порушення абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року N 21, Підприємство не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2017 року) у розмірі 167244 грн. по факту включення до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ) передплат здійснених в адресу постачальників товарів (робіт, послуг, тощо).

Крім того, в ході перевірки встановлено включення до розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2017 року) сум від постачальників товарів (робіт, послуг, тощо) по яким станом на 30.09.2017 року відсутня оплата на загальну суму ПДВ у розмірі 221154 грн.

Зокрема, по податковим накладним постачальників: Підприємство ДКВС України (№18) ДП; ЛОЙКО УКРАЇНА ТОВ; СТІЛВЕСТ ПП; ОФ ПАТ "Солді і Ко" - "Солді Юг"; ЮА-ЛОГІСТІК ТОВ; Науково-виробниче підприємство "Промінь" ТОВ; Науково-виробниче підприємство "Промінь" ТОВ; Науково-виробниче підприємство "Промінь" ТОВ; ЮА-ЛОГІСТІК ТОВ; Підприємство ДКВС України (№18) ДП; ТОВ "Коралл"; Західтехнотранс ТОВ; ЮА-ЛОГІСТІК ТОВ; Єлс телеком ПП; Нова Пошта ТОВ, відповідно, - №19 від 18.09.17; №566 від 22.09.17; №269 від 22.09.17; №300435//3 від 25.09.17; №754 від 25.09.17; №217 від 25.09.17; №217 від 25.09.17; №217 від 25.09.17; №789 від 27.09.17; №35 від 28.09.17; №1135 від 29.09.17; №43 від 29.09.17; №843 від 29.09.17; №624 від 30.09.17; №109558 від 30.09.17 - на загальну суму 221154 грн.

На підставі викладеного перевіряючі дійшли висновку про те, що в порушення абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року N 21, Підприємством завищено суму бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за вересень 2017 року) у розмірі 221154 грн. по факту включення до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ) сум ПДВ, які не сплачені постачальникам товарів (робіт, послуг, тощо) протягом вересня 2017 року.

Крім того, в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПГОІ «Елкон - Дізайн» встановлено включення Підприємством до розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2017 року) суми від постачальника товарів (робіт, послуг, тощо) по податковій накладній за вересень 2017 року, яка була складена з порушеннями та не може бути підставою для включення до складу податкового кредиту та бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за вересень 2017 року на суму ПДВ 1750 грн., а саме: ТОВ «ЮА -ЛОГІСТІК» (ІПН 11) податкова накладна від №815 від 29.09.2017 року на суму 1750 грн. (1- подія згідно акту надання послуг №736 від 28.09.2017 року це надання автопослуг на загальну суму 10500 в т.ч. ПДВ 1750 грн.), тобто податкова накладна повинна була бути складена 28.09.2017 року.

Вищезазначене порушення позивачем фактично визнається та не оскаржується, проте представник позивача вважав оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягаючими скасуванню у повному обсязі, зважаючи на невідповідність висновків податкового органу. Зокрема за правовою позицією представника позивача визначені в п.198.2 ст.198 ПК України підстави для віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема будь-яка з перших подій є достатнім для подальшого заявлення платником податків відповідної суми до бюджетного відшкодування.

Проте суд звертає увагу представника позивача на помилковість такого тлумачення, зважаючи на наступне.

Визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та проведення розрахунків здійснюється згідно із статтею 200 Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Відповідно до пункту 200.1 цієї статті Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з цим пунктом, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/ послуг або до Державного бюджету України, в частині, то не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.4 статті 200 Кодексу).

При цьому формування податкового кредиту, перевищення якого над податковими зобов'язаннями дає право платнику претендувати на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюється за правилами, визначеними статтею 198 Кодексу, зокрема відповідно до пункту 198.2 цієї статті датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. За таким принципом також визначаються податкові зобов'язання платника податку. Виключенням з цього принципу є лише певні операції, перелік яких визначається Кодексом, які дозволяють платникам податку формувати податкові зобов'язання та податковий кредит за "касовим методом".

Тобто відповідно до норм Кодексу податкові зобов'язання та податковий кредит з податку на додану вартість визначаються по "першій події", що відповідає міжнародній практиці, зокрема практиці застосування податку на додану вартість в європейських державах, та законодавчо закріплено положеннями Директиви Ради 2006/112/ЄС від 28 листопада 2006 року про спільну систему податку на додану вартість (далі - Директива).

Главою I "Походження та обсяг права та віднесення на зменшення податкового зобов'язання" Розділу X Директиви (в офіційному перекладі Міністерства юстиції України) визначено, що право на віднесення на зменшення податкового зобов'язання виникає за фактом виникнення податкових зобов'язань за податком, що може бути віднесений на зменшення податкового зобов'язання (стаття 167 Директиви).

При цьому відповідно до статті 168 Директиви у тому обсязі, в якому товари й послуги використовуються в цілях операцій платника податку, що підлягають оподаткуванню, такому платникові податку надається право відносити на зменшення податкового зобов'язання зазначені нижче суми з податку на додану вартість, що має бути ним сплачений, у Державі-члені, в якій такий платник податку виконує зазначені операції: a) податок на додану вартість, що належить до сплати або був сплачений у такій Державі-члені, у зв'язку з поставкою такому платникові податку товарів і послуг, що були чи мають бути надані іншим платником податку; b) податок на додану вартість, що належить до сплати у зв'язку з операціями, котрі вважаються поставками товарів або послуг згідно зі статтею 18(a) та статтею 27; c) податок на додану вартість, що належить до сплати у зв'язку з придбанням товарів у межах Співтовариства згідно зі статтею 2(1) (b) (i); d) податок на додану вартість, що належить до сплати за операціями, котрі вважаються придбанням у межах Співтовариства згідно зі статтями 21 та 22; e) податок на додану вартість, що належить до сплати або був сплачений у зв'язку з імпортуванням товарів у таку Державу-члена.

Тобто зазначені норми Кодексу відповідають положеннями Директиви, що узгоджується із зобов'язаннями України, закріпленими в Угоді про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

Пунктом 198.2 статті 198 Кодексу визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбувалася раніше, а саме дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, податковий орган цілком обґрунтовано зазначив в акті перевірки, що в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками - у зв'язку з придбанням товарів/послуг, а якщо постачальник - нерезидент, то з бюджетом (у частині податку на додану вартість).

Поряд із тим, в основу адміністративного позову покладено хибне тлумачення позивачем вимог податкового законодавства. Зокрема, позивач припускається помилки, ототожнюючи право на віднесення ПДВ до податкового кредиту за першою подією та правом на заявлення такого ПДВ до відшкодування з бюджету. При цьому спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивачу не зменшено податковий кредит на відповідні суми; натомість відмовлено у бюджетному відшкодуванні та зменшено відповідне завищення бюджетного відшкодування.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено неправомірність спірних податкових повідомлень-рішень.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

В судовому засіданні представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

В даному випадку відповідач, у відповідності до положень чинного законодавства, встановивши в ході контрольного заходу порушення Підприємством вимог податкового законодавства, прийняв відповідні акти індивідуальної дії в межах повноважень, у передбачений законодавством спосіб, з урахуванням всебічного дослідження всіх обставин спірних правовідносин, що мають значення для прийняття рішення, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, у зв'язку із чим спірні податкові повідомлення-рішення скасуванню не підлягають.

При цьому, зважаючи на встановлену судом правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, як наслідок відсутність бюджетної заборгованості перед підприємством, яке засноване на власності об'єднання громадян «Елкон-Дізайн», не підлягає до задоволення також і похідна позовна вимога щодо стягнення на суму бюджетної заборгованості в розмірі 390144 грн. пені на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, встановленої на день виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову підприємства, яке засноване на власності об'єднання громадян «Елкон-Дізайн» (65081, м. Одеса, вул. Толбухіна, 135, к. 11; 32153207) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; 39398646) про скасування податкових повідомлень-рішень, стягнення пені відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.05.2018 року.

Суддя І.В. Завальнюк