Справа № 813/195/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/195/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Лозинського Д.С.

представника відповідача - Адріїва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський контакт центр" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівський контакт центр" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Львівській області № , № , № від 24.10.2017.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що висновки про відсутність факту здійснення господарських операцій зроблено виключно на підставі аналізу податкової інформації, наявної в базах контролюючого органу, а саме: результатів опрацювання зібраної податкової інформації, ЄРПН. Стверджує, що факт відсутності можливості здійснити господарські операції контрагентами в даному випадку не встановлений, а відповідні висновки випливають з неподання звітності контрагентами. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Позивач вказує, що висновки про відсутність ПП «Асскона», ПП «Ферріум», ПП «Оріос», ПП «Клайв», ПП «Пенлайт», ТОВ «Фірма Дельта - Інвест» за податковою адресою та відсутність факту реального здійснення цими товариствами господарської діяльності не знайшли належного підтвердження в акті перевірки. Відсутність товариств за адресами, вказаними у акті не має жодного відношення до предмету перевірки, оскільки в період співпраці з ТОВ «Львівський контакт центр» ці товариства були зареєстровані за іншими адресами. Позивач приходить до переконання, що ЄРПН не є універсальною базою даних про усі види господарських операцій, що здійснюють суб'єкти господарювання, такий реєстр містить лише частину таких операцій. Тому, з аналізу даних цього реєстру не можна робити висновки, що певним суб'єктом господарювання такої операції не здійснювалось взагалі. Такі дані можна встановити тільки після проведення перевірки такого платника податків. ТОВ «Львівський контакт центр» договорів перевезення не укладало, тому відповідних документів у підприємства не може бути відповідно до чинного законодавства. Те, що у договорі прямо не передбачено обов'язку орендодавця доставити предмет оренди орендарю не означає, що відповідні дії здійснював орендар, адже сторони мають право тлумачити умови договору та виконувати його відповідно до взаємних домовленостей, а тому відсутність у платника податків товарно-транспортних накладних не може вважатись доказом безтоварності господарської операції.

Вважає, що висновки акту перевірки є безпідставними, а податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № , № , № від 24.10.2017 слід визнати протиправними та скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, пояснив, що контролюючим органом було встановлено відсутність будь-якої інформації про зберігання контрагентами-постачальниками обладнання (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання товарно-матеріальних цінностей, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця), транспортування обладнання (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні), власні або орендовані фонди, які необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; ненадання декларацій з податку на прибуток підприємств, фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ), звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, що свідчить про відсутність у контрагентів-постачальників основних фондів та трудових ресурсів. Крім цього, згідно аналізу податкових накладних, зареєстрованих контрагентами-постачальниками) в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено придбання одного переліку товарів, робіт (послуг) та реалізація інших товарів, робіт (послуг). При цьому, контролюючим органом не встановлено їх придбання у інших суб'єктів господарювання. Зазначає, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень є ряд кримінальних проваджень. Контролюючим органом не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «Львівський контакт центр» та ПП «Зеро Контініум», ПП «Ферріум», ПП «Асскона», ПП «Оріос», ПП «Пенлайт», ПП «Клайв», ПП «Елландер», ПП «Дари Літа», ПП «Мілавей», ПП «Бейнхел», ПП «Інтера Актив», ТОВ «Фірма «Дельта-Інвест». Крім того, зазначає, що платник податків повинен бути розумним та обачливим при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів (послуг), що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Наявність інформації у сукупності дозволяє відповідачу зробити висновок про недостовірність відомостей у первинних документах (податкових та видаткових накладних), на підставі яких платником податків сформовано дані податкового обліку за спірними операціями.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, наведених у письмовому запереченні, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

На підставі Наказу Головного управління ДФС у Львівській області № 4034 від 12.09.2017 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Львівський контакт центр» предметом якої були взаємовідносини з контрагентами-постачальниками: ПП «Зеро Контініум» (40309004) за період серпень 2016 року, ПП «Асскона» (40689127) та ПП «Ферріум» (40688521) за період вересень 2016 року, ПП «Оріос» (40309004) за період жовтень 2016 року, ПП «ПЕНЛАЙТ» (40637215) за період листопад 2016 року, ПП «Клайв» (40764502) за період грудень 2016 року, ПП «Елландер» (40760953) за період січень 2017 року, ПП «Мілавей» (40975628) та ПП «Дари Літа» (40977206) за період лютий 2017 року, ПП «Бейнхел» (40786168) за період березень 2017 року, ПП «Інтера Актив» (40047175) та ТОВ «Фірма Дельта-Інвест» (38599433) за період травень 2017 року.

За результатами якої складено акт від 03.10.2017 №1595/13-01-14-13/40227964 (далі - акт перевірки).

Перевіркою ТзОВ «Львівський контакт центр» встановлено порушення вимог:

1) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 ПКУ завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 1 401 610 гривень, в тому числі за періоди: серпень 2016 р. - 77 804 грн., вересень 2016 р. - 133 165 грн., жовтень 2016 р. - 116 686 грн., листопад 2016 р. - 79 660 грн., грудень 2016 р. - 164 407 грн., січень 2017 р. - 190 289 грн., лютий 2017 р.- 247 753 грн., березень 2017 р.- 126 845 грн., травень 2017 р. - 265 001 грн., що призвело до:

- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету в сумі 1 326 089 грн.;

- завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення) в сумі 75 521 грн.

2) п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ заниження податку на прибуток нарахованого за результатами останнього (звітного) податкового періоду в сумі 514 550 грн.

ТзОВ «Львівський контакт центр» подало заперечення на Акт перевірки в порядку п. 86.7 ст. 86 ПКУ.

У листі щодо розгляду заперечень від 20.10.2017 р. № 18034/10/13-01-14-14 ГУ ДФС Львівської області повідомило платника податку про залишення без задоволення заперечення ТзОВ «Львівський контакт центр».

27.10.2017 року ТзОВ «Львівський контакт центр» було отримано податкові повідомлення-рішення № від 24.10.2017 року, № від 24.10.2017 року, № від 24.10.2017 року за платежем з податку на додану вартість та платежем з податку на прибуток.

Підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є висновки фіскального органу про порушення платником податків податкового законодавства, виходячи з непідтвердженої наявності надання послуг на адресу платника податків від контрагентів через неподання контрагентами податкової звітності, з чого встановлено відсутність трудових ресурсів, основних засобів, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Позивач подав скаргу на податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

03 січня 2018 року Позивач отримав рішення про результати розгляду скарги Державною фіскальною службою України від 28.12.2017 р., яким податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 24.10.2017 року, № від 24.10.2017 року, № від 24.10.2017 року залишені без змін, скаргу - без задоволення.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТзОВ «Львівський контакт центр» оскаржило їх до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування валових витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), здійснюваних для провадження власної господарської діяльності платника податку, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та які відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов'язковою умовою для формування валових витрат та податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III "Податок на прибуток підприємств" Кодексу.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє з 01 січня 2015 року) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Згідно же з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону №996-XIV встановлює, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування валових витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), здійснюваних для провадження власної господарської діяльності платника податку, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та які відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов'язковою умовою для формування валових витрат та податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

Судом досліджувалися обставини здійснення господарських операцій ТзОВ «Львівський контакт центр» з ПП «Зеро Контініум», ПП «Ферріум», ПП «Асскона», ПП «Оріос», ПП «Пенлайт», ПП «Клайв», ПП «Елландер», ПП «Дари Літа», ПП «Мілавей», ПП «Бейнхел», ПП «Інтера Актив»,ТОВ «Фірма «Дельта-Інвест» (далі - контрагенти-постачальники).

Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Судом встановлено, що між ТОВ «Львівський контакт центр» та ПП «Зеро Континіум», ПП «Ферріум», ПП «Асскона», ПП «Оріос», ПП «Пенлайт», ПП «Клайв», ПП «Елландер», ПП «Дари Літа», ПП «Мілавей», ПП «Бейнхел», ПП «Інтера Актив», ТОВ «Фірма Дельта-Інвест» були укладені господарські договори.

На підтвердження факту виконання вищезазначених договорів позивачем до матеріалів справи долучено первинні бухгалтерські та податкові документи, акти надання послуг, акти приймання-передачі предмету оренди, платіжні доручення.

Щодо взаємовідносин позивача із ПП "Зеро Контініум" (40309004) за період серпень 2016 суд зазначає наступне.

26.07.2016 між ТзОВ "Львівський контакт центр" та ПП "Зеро Контініум" було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення №ЛКЦ/2607 відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в Договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

ПП "Зеро Континіум" надано акт надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 31.08.2016 №60 на загальну суму 466 823,00 грн, в т.ч. ПДВ 77 803,83 грн та податкову накладну від 31.08.2016 №60 на загальну суму 466 823,00 грн, в т.ч. ПДВ 77 803,83 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною, включено до складу податкового кредиту за період серпень 2016 р. в сумі 77 803,83 грн..

Податкові накладні, отримані від ПП "Зеро Контініум" та включені ТзОВ "Львівський контакт центр" до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підтвердження факту проведення розрахунків за вказаним договором ТзОВ "Львівський контакт центр" представлено платіжні доручення: від 03.10.2016 р. №203 на суму 120 000,0 грн., від 04.10.2016 р. №204 на суму 130 000,0 грн., від 05.10.2016 р. №207 на суму 130 000,0 грн., від 06.10.2016 р. №208 на суму 86 823,0 грн.

Щодо взаємовідносин позивача із ПП «Мілавей»

18 січня 2017 року між ПП «Мілавей» (Орендодавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Орендар) було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення №ЛКЦ/1801-17 за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в Договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

Здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується наступними первинними документами:

Актом надання послуг №9 від 28.02.2017 року, згідно якого у період з 01.02.2017 по 28.02.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ/1801 від 18.01.17р. на загальну суму 266 228,17 грн. з ПДВ;

Актом надання послуг №8 від 28.02.2017 року, згідно якого у період з 01.02.2017 по 28.02.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ/1801 від 18.01.17р. на загальну суму 489 240,00 грн. з ПДВ;

Платіжними дорученнями: №93 від 21.03.2017 року, що підтверджує оплату послуг за оренду телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення згідно Акту №9 від 28.02.2017р. до договору ЛКЦ/1801-17 від 18.01.2017 року, у розмірі 130 000,00 грн.; №94 від 22.03.2017 року, що підтверджує оплату послуг за оренду телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення згідно Акту №9 від 28.02.2017р. до договору ЛКЦ/1801-17 від 18.01.2017 року, у розмірі 125 228,17 грн; №109 від 03.04.2017 року, що підтверджує оплату послуг за оренду телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення згідно Акту №8 від 28.02.2017р. до договору ЛКЦ/1801-17 від 18.01.2017 року, у розмірі 70 876,03 грн; №110 від 06.04.2017 року, що підтверджує оплату послуг за оренду телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення згідно Акту №8 від 28.02.2017р. до договору ЛКЦ/1801-17 від 18.01.2017 року, у розмірі 130 000,00 грн.

Податковою накладною №8 від 28.02.2017 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Податковою накладною №9 від 28.02.2017 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

По взаємовідносинам Позивача з ПП «Елландер» (40760953) за період січень 2017 суд зазначає наступне.

27 грудня 2016 року між ПП «Елландер» (Орендодавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Орендар) було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення №ЛКЦ/2712-16 за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в Договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

ПП «Елландер» надано три акти надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 31.01.2017, за наступними номерами, №22 на загальну суму 408 960,00 грн, в т.ч. ПДВ 68 160,00 грн.; №23 на загальну суму 410 280,00 грн., в т.ч. ПДВ 68 380,00 грн., №24 на загальну суму 322 492,80 грн., в т.ч. ПДВ 53 748,80 грн. та три податкові накладну від 31.01.2017 року з аналогічними номерами та сумами.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними№22 від 31.01.2017 року, №23 від 31.021.2017 року, №24 від 31.01.2017 року включено до складу податкового кредиту за період січень 2017 року.

Податкові накладні, отримані від ПП «Елландер» та включені ТзОВ «Львівський контакт центр» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо взаємовідносин ТзОВ "Львівський контакт центр" із ПП «Дари Літа»

16 січня 2017 року між ПП «Дари Літа» (Організатор) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Замовник) було укладено договір про надання послуг промоушин та реклами №ЛКЦ-16/01/17 за умовами якого Організатор надає комплекс послуг, спрямований на забезпечення просування Замовника у якості роботодавця на ринку послуг call-centr на території України (послуги промоушин) із застосуванням елементів спрямованої рекламної кампанії (із виготовленням та роздачею рекламних матеріалів, кількість, якість та цільова спрямованість яких визначається відповідно до концепції Організатора).

Здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується наступними первинними документами:

Актом надання послуг №11 від 28.02.2017 року, згідно якого у період з 01.02.2017 по 28.02.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ-16/01/17 від 16.01.17р. на загальну суму 295 817,28 грн. з ПДВ;

Податковою накладною №11 від 28.02.2017 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24 січня 2017 року між ПП «Дари Літа» (Виконавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Замовник) було укладено договір про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов, зберігання, обробки та аналізу №ЛКЦ24/01/17 за умовами якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику за плату послуги, що поділяються на організаційний платіж з налаштування надання абонентських послуг зберігання інформації (записів розмов) із застосуванням апаратних засобів Виконавця, в т.ч., але не виключно, сервісів та інших носіїв інформації; послуги спеціалістів технічної підтримки, обсяг яких змінюється (послуги одночасного та безперервного запису розмов персоналу Замовника (операторів call-centr) із Абонентами/Користувачами Замовника, їх обробка (сортування, архівація) зміна форматів з формату зберігання на формат доступу МР3); Послуги спеціалістів Виконавця із проведення та складання статистичної звітності, обсяг яких змінюється за запитом Замовника; Послуги спеціалістів Виконавця із проведення та складання аналітичної звітності, обсяг яких змінюється за запитом Замовника; Послуги спеціалістів Виконавця із проведення контролю якості надання послуг, обсяг яких змінюється за запитом Замовника.

Здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується наступними первинними документами:

Актом надання послуг: №17 від 28.02.2017 року, згідно якого у період з 01.02.2017 по 28.02.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ24/01/17 від 24.01.17р. на загальну суму 189 755,04 грн. з ПДВ; №18 від 28.02.2017 року, згідно якого у період з 01.02.2017 по 28.02.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ24/01/17 від 24.01.17р. на загальну суму 256 480,32 грн. з ПДВ;

Платіжними дорученнями: №95 від 22.03.2017 року, що підтверджує оплату послуг Акту №17 від 28.02.2017р. до договору ЛКЦ24/01/17 від 24.01.2017 року, у розмірі 100 000,00 грн; №96 від 23.03.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №17 від 28.02.2017р. до договору ЛКЦ24/01/17 від 24.01.2017 року, у розмірі 89 755,04 грн; №99 від 28.03.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №18 від 28.02.2017р. до договору ЛКЦ24/01/17 від 24.01.2017 року, у розмірі 140 000,00 грн; №112 від 11.04.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №18 від 28.02.2017р. до договору ЛКЦ24/01/17 від 24.01.2017 року, у розмірі 116 480,32 грн.;

Податковими накладними: №17 від 28.02.2017 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних; №18 від 28.02.2017 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо взаємовідносин позивача із ПП «Бейнхел»

22 лютого 2017 року між ПП «Бейнхел» (Орендодавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Орендар) було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення №ЛКЦ/2202-17 за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в Договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

Здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується наступними первинними документами:

Актами надання послуг: №68 від 31.03.2017 року, згідно якого у період з 01.03.2017 по 31.03.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ/2202-17 від 22.02.17р. на загальну суму 505 800,08 грн. з ПДВ; №66 від 31.03.2017 року, згідно якого у період з 01.03.2017 по 31.03.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ/2202-17 від 22.02.17р. на загальну суму 255 268,80 грн. з ПДВ;

Платіжними дорученнями №125 від 18.04.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №68 від 31.03.2017р. до договору ЛКЦ/2202-17 від 22.02.2017 року, у розмірі 130 000,00 грн; №128 від 19.04.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №68 від 31.03.2017р. до договору ЛКЦ/2202-17 від 22.02.2017 року, у розмірі 130 000,00 грн; №134 від 26.04.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №68 від 31.03.2017р. до договору ЛКЦ/2202-17 від 22.02.2017 року, у розмірі 120 000,00 грн; №138 від 27.04.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №68 від 31.03.2017р. до договору ЛКЦ/2202-17 від 22.02.2017 року, у розмірі 125 800,00 грн; №142 від 28.04.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №66 від 31.03.2017р. до договору ЛКЦ/2202-17 від 22.02.2017 року, у розмірі 130 000,00 грн; №146 від 04.05.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №66 від 31.03.2017р. до договору ЛКЦ/2202-17 від 22.02.2017 року, у розмірі 125 268,80 грн;

Податковими накладними №66 від 31.03.2017 року, №68 від 31.03.2017 року, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо взаємовідносин із ТОВ «Фірма Дельта-Інвест».

27 березня 2017 року між ПП «Фірма Дельта-Інвест» (Орендодавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Орендар) було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення №ЛКЦ/2703-17 за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в Договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

ТзОВ «Фірма «Дельта-Інвест» надано акт надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 01.05.2017 №10508 на загальну суму 321 600,00 грн, в т.ч. ПДВ 53 600,00 грн., акт надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 03.05.2016 №30535 на загальну суму 484800,00 грн., в т.ч. ПДВ 80 800,00 грн., податкову накладну від 01.05.2016 №10508 на загальну суму 321 600,00 грн, в т.ч. ПДВ 53 600,00 грн., податкову накладну від 03.05.2016 №30535 на загальну суму 484800,00 грн., в т.ч. ПДВ 80 800,00 грн..

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, включено до складу податкового кредиту за період травень 2017 р. в сумі 134 400,0 грн.

Податкові накладні, отримані від ТзОВ «Фірма «Дельта-Інвест» та включені ТзОВ «Львівський контакт центр» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підтвердження факту проведення розрахунків за вказаним договором ТзОВ «Львівський контакт центр» представлено платіжне доручення від 23.05.2017 р. №166 на суму 135 000,0 грн.

Щодо взаємовідносин ТзОВ «Львівський контакт центр» із ПП «Інтера Актив» суд зазначає наступне.

27 квітня 2017 року між ПП «Інтера Актив» (Виконавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Замовник) було укладено договір про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов, зберігання, обробки та аналізу №ЛКЦ27_04_17 за умовами якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику за плату послуги, що поділяються на організаційний платіж з налаштування надання абонентських послуг зберігання інформації (записів розмов) із застосуванням апаратних засобів Виконавця, в т.ч., але не виключно, сервісів та інших носіїв інформації; послуги спеціалістів технічної підтримки, обсяг яких змінюється (послуги одночасного та безперервного запису розмов персоналу Замовника (операторів call-centr) із Абонентами/Користувачами Замовника, їх обробка (сортування, архівація) зміна форматів з формату зберігання на формат доступу МР3); Послуги спеціалістів Виконавця із проведення та складання статистичної звітності, обсяг яких змінюється за запитом Замовника; Послуги спеціалістів Виконавця із проведення та складання аналітичної звітності, обсяг яких змінюється за запитом Замовника; Послуги спеціалістів Виконавця із проведення контролю якості надання послуг, обсяг яких змінюється за запитом Замовника.

Здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується наступними первинними документами:

Актами надання послуг: №80 від 31.04.2017 року, згідно з яким у період з 01.05.2017 по 31.05.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ 27_04_17 від 27.04.17р. на загальну суму 229 238,40 грн. з ПДВ; №84 від 31.04.2017 року, згідно якого у період з 01.05.2017 по 31.05.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ27_04_17 від 27.04.17р. на загальну суму 272 367,84 грн. з ПДВ;

платіжними дорученнями: №201 від 16.06.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №84 від 31.05.2017р. до договору ЛКЦ27_04_17 від 27.04.2017 року, у розмірі 130 000,00 грн; №202 від 19.06.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №84 від 31.05.2017р. до договору ЛКЦ27_04_17 від 27.04.2017 року, у розмірі 142 367,84 грн; №204 від 21.06.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №80 від 31.05.2017р. до договору ЛКЦ27_04_17 від 27.04.2017 року, у розмірі 110 000,00 грн; №206 від 16.06.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №80 від 31.05.2017р. до договору ЛКЦ27_04_17 від 27.04.2017 року, у розмірі 119 238,40 грн;

податковими накладними: №380 від 31.05.2017 року, №84 від 31.05.2017 року, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

28 квітня 2017 року між ПП «Інтера Актив» (Організатор) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Замовник) було укладено договір про надання послуг промоушин та реклами №ЛКЦ-28/04/17 за умовами якого Організатор надає комплекс послуг, спрямований на забезпечення просування Замовника у якості роботодавця на ринку послуг call-centr на території України (послуги промоушин) із застосуванням елементів спрямованої рекламної кампанії (із виготовленням та роздачею рекламних матеріалів, кількість, якість та цільова спрямованість яких визначається відповідно до концепції Організатора).

Здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується наступними первинними документами:

актом надання послуг №104 від 31.05.2017 року, згідно якого у період з 01.05.2017 по 31.05.2017 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ-28/04/17 від 28.04.17р. на загальну суму 281 999,52 грн. з ПДВ;

платіжними дорученнями: №221 від 03.07.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №104 від 31.05.2017р. до договору ЛКЦ-28/04/17 від 28.04.2017 року, у розмірі 141 999,52 грн; №230 від 07.07.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №104 від 31.05.2017р. до договору ЛКЦ-28/04/17 від 28.04.2017 року, у розмірі 90 000,00 грн; №238 від 14.07.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №104 від 31.05.2017р. до договору ЛКЦ-28/04/17 від 28.04.2017 року, у розмірі 50 000,00 грн;

податковою накладною №104 від 31.05.2017 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо взаємовідносин позивача із ПП «Ферріум» судом встановлено наступне.

23 серпня 2016 року між ПП «Ферріум» (Виконавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Замовник) було укладено договір про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов, зберігання, обробки та аналізу №ЛКЦ23/08/16 за умовами якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику за плату послуги, що поділяються на організаційний платіж з налаштування надання абонентських послуг зберігання інформації (записів розмов) із застосуванням апаратних засобів Виконавця, в т.ч., але не виключно, сервісів та інших носіїв інформації; послуги спеціалістів технічної підтримки, обсяг яких змінюється (послуги одночасного та безперервного запису розмов персоналу Замовника (операторів call-centr) із Абонентами/Користувачами Замовника, їх обробка (сортування, архівація) зміна форматів з формату зберігання на формат доступу МР3); Послуги спеціалістів Виконавця із проведення та складання статистичної звітності, обсяг яких змінюється за запитом Замовника; Послуги спеціалістів Виконавця із проведення та складання аналітичної звітності, обсяг яких змінюється за запитом Замовника; Послуги спеціалістів Виконавця із проведення контролю якості надання послуг, обсяг яких змінюється за запитом Замовника.

ПП «Ферріум» надано акти надання послуг:

- від 30.09.2016 №22 на загальну суму 121 168,80 грн, в т.ч. ПДВ 20 244,80 грн (місце складання м. Львів) організаційний платіж - 1 послуга, послуги спеціалістів технічної підтримки записув кількості 230,56 год. Оплата за отримані послуги здійснювалась лише 21.10.2016р. що підтверджується платіжним дорученням №222 на суму 121 468,80 грн.

- від 30.09.2016 №23 на загальну суму 173 902,50 грн, в т.ч. ПДВ 28 983,75 грн (місце складання м. Львів), послуги спеціалістів статистичної звітності в кількості 195,62 год. та послуги спеціалістів аналітичної звітності в кількості 190,83 год. Оплата за отримані послуги здійснювалась лише в листопаді 2016 року, що підтверджується платіжними дорученнями №248 на суму 73 902,50 грн., від 21.11.2016 р. №258 на суму 50 000,0 грн., від 23.11.2016 р. №264 на суму 50 000,0 грн.

- від 30.09.2016 №24 на загальну суму 64 338,00 грн, в т.ч. ПДВ 10 723,00 грн (місце складання м. Львів), послуги спеціалістів коньролю якості в кількості 214,46 год. Оплата за отримані послуги здійснювалась лише 31.10.2016р. що підтверджується платіжним дорученням №241 на суму 64 338,0 грн.

Щодо взаємовідносин позивача із ПП «Асскона» суд зазначає наступне.

04 серпня 2016 року між ПП «Асскона» (Орендодавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Орендар) було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення №ЛКЦ/0408 за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в Договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що орендна плата за користування предметом оренди складає еквівалент 439 280,0 грн., в т.ч. ПДВ 20% 73 213,33 грн. за один місяць.

Згідно з пунктом 4.1 Договору Орендар сплачує місячну орендну плату не пізніше місяця наступного за тим, за який сплачується така орендна плата.

Перелік та опис обладнання та програмного забезпечення, що передавалось в оренду згідно вказаним договором визначено Додатком №1 до договору.

ПП «Аскона» надано акт надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 28.09.2016 №61 на загальну суму 439 280,00 грн, в т.ч. ПДВ 73 213,33 грн та податкову накладну від 28.09.2016 №61 на загальну суму 439 280,00 грн, в т.ч. ПДВ 73 213,33 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною, включено до складу податкового кредиту за період вересень 2016 р. в сумі 73 213,33 грн..

Податкові накладні, отримані від ПП «Асскона» та включені ТзОВ «Львівський контакт центр» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підтвердження факту проведення розрахунків за вказаним договором ТзОВ «Львівський контакт центр» представлено платіжні доручення: від 02.11.2016 р. №244 на суму 130 000,0 грн., від 08.11.2016 р. №247 на суму 109 280,0 грн., від 16.11.2016 р. №249 на суму 61 024,40 грн., від 21.11.2016 р. №257 на суму 138 973,60 грн.

Згідно до актів приймання-передачі від 01.09.2016 та від 30.09.2016 вищезазначене обладнання знаходилось в оренді з 01.09.2016 по 30.09.2016.

Щодо взаємовідносин позивача із ПП «Оріос» (40688469) за період жовтень 2016 суд зазначає наступне.

ТзОВ «Львівський контакт центр» було укладено із ПП «Оріос» договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 27.09.2016 р. №ЛКЦ/2709, відповідно до якого ПП «Оріос» виступає «Орендодавцем», а ТзОВ «Львівський контакт центр» виступає «Орендарем».

Відповідно до пункту 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що орендна плата за користування предметом оренди складає еквівалент 700 116,0 грн., в т.ч. ПДВ 20% 116 686,0 грн. за один місяць.

Згідно з пунктом 4.1 Договору Орендар сплачує місячну орендну плату не пізніше місяця наступного за тим, за який сплачується така орендна плата.

Перелік та опис обладнання та програмного забезпечення, що передавалось в оренду згідно вказаним договором визначено Додатком №1 та Додатком №2 до договору.

ПП «Оріос» надано акт надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 31.10.2016 №38 на загальну суму 184 500,00 грн, в т.ч. ПДВ 30 750,83 грн., акт надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 31.10.2016 №39 на загальну суму 515 616,00 грн., в т.ч. ПДВ 85 936,00 грн., податкову накладну від 31.10.2016 №38 на загальну суму 184 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 30 750,83 грн., податкову накладну від 31.10.2016 №39 на загальну суму 515 616,00 грн., в т.ч. ПДВ 85 936,00 грн..

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, включено до складу податкового кредиту за період за період жовтень 2016 р. в сумі 116 686 грн.

Податкові накладні, отримані від ПП «Оріос» та включені ТзОВ «Львівський контакт центр» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підтвердження факту проведення розрахунків за вказаним договором ТзОВ «Львівський контакт центр» представлено платіжні доручення: від 01.12.2016 р. №278 на суму 100 000,0 грн., від 02.12.2016 р. №279 на суму 100 000,0 грн., від 05.12.2016 р. №280 на суму 130 000,0 грн., від 19.12.2016 р. №291 на суму 130 000,0 грн., від 20.12.2016 р. №295 на суму 120 000,0 грн., від 26.12.2016 р. №300 на суму 120 116,0 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.10.2016 р. (місце складання - м.Львів), відповідно до якого ПП «Оріос» (Орендодавець) та ТзОВ «Львівський контакт центр» (Орендар) засвідчили, що станом на 01 жовтня 2016 р. телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення (предмет оренди) згідно додатку №1 та додатку №2 до Договору (Специфікації) передане Орендодавцем та прийняте Орендарем у належному, придатному для безпечного користування, справному стані. Всі договорні умови дотримані, станом на дату підписання цього акту сторони не мають взаємних претензій.

Крім цього, до перевірки представлено акт приймання-передачі від 31.10.2016 р. (місце складання - м.Львів), відповідно до якого ПП «Оріос» (Орендодавець) та ТзОВ «Львівський контакт центр» (Орендар) засвідчили, що станом на 31 жовтня 2016 р. телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення (предмет оренди) згідно додатку №1 та додатку №2 до договору (Специфікації) передане Орендарем та прийняте Орендодавцем у належному, придатному для безпечного користування, справному стані. Всі договорні умови дотримані, станом на дату підписання цього акту сторони не мають взаємних претензій.

Щодо взаємовідносин позивача із ПП «Пенлайт».

27 вересня 2016 року між ПП «Пенлайт» (Орендодавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Орендар) було укладено договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення №ЛКЦ/2709 за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в Договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

Здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується наступними первинними документами:

Актом надання послуг №111 від 30.11.2016 року, згідно якого у період з 01.11.2016 по 30.11.2016 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ/2709 від 27.09.16р. на загальну суму 477 960,00 грн. з ПДВ ;

Платіжними дорученнями: №1 від 04.01.2017 року, що підтверджує оплату послуг за оренду телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення згідно Акту №111 від 30.11.2016р. до договору ЛКЦ/2709 від 27.09.2016 року, у розмірі 130 000,00 грн; №2 від 05.01.2017 року, що підтверджує оплату послуг за оренду телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення згідно Акту №111 від 30.11.2016р. до договору ЛКЦ/2709 від 27.09.2016 року, у розмірі 130 000,00 грн; №4 від 06.01.2017 року, що підтверджує оплату послуг за оренду телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення згідно Акту №111 від 30.11.2016р. до договору ЛКЦ/2709 від 27.09.2016 року, у розмірі 100 000,00 грн; №23 від 23.01.2017 року, що підтверджує оплату послуг за оренду телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення згідно Акту №111 від 30.11.2016р. до договору ЛКЦ/2709 від 27.09.2016 року, у розмірі 117 960,00 грн;

Податковою накладною №111 від 30.11.2016 року, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо взаємовідносин позивача із ПП «Клайв» (40764502) за період грудень 2016 суд зазначає наступне.

1) ТзОВ «Львівський контакт центр» було укладено із ПП «Клайв» договір оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 14.11.2016 р. №ЛКЦ/1411_16, відповідно до якого ПП «Клайв» виступає «Орендодавцем», а ТзОВ «Львівський контакт центр» виступає «Орендарем».

Відповідно до пункту 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування (оренду) визначене в договорі (включаючи додатки до нього) телекомунікаційне обладнання та програмне забезпечення, що належить Орендодавцю на праві власності.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що орендна плата за користування предметом оренди складає еквівалент 634 380,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 105 730,0 грн. за один місяць.

Згідно з пунктом 4.1 Договору Орендар сплачує місячну орендну плату не пізніше місяця наступного за тим, за який сплачується така орендна плата.

Перелік та опис обладнання та програмного забезпечення, що передавалось в оренду згідно з вказаним договором визначено Додатком №1 та Додатком №2 до договору.

ПП «Клайв» надано акт надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 29.12.2016 №105 на загальну суму 449 400,00 грн, в т.ч. ПДВ 74 900,00 грн., акт надання послуг оренди телекомунікаційного обладнання та програмного забезпечення від 29.12.2016 №106 на загальну суму 184 980,00 грн., в т.ч. ПДВ 30 830,00 грн., податкову накладну від 29.12.2016 №105 на загальну суму 449 400,00 грн., в т.ч. ПДВ 74 900,00 грн., податкову накладну від 29.12.2016 №106 на загальну суму 184 980,00 грн., в т.ч. ПДВ 30 830,00 грн..

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, включено до складу податкового кредиту за період грудень 2016 р. в сумі 105 730 грн. Податкові накладні, отримані від ПП «Клайв» та включені ТзОВ «Львівський контакт центр» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підтвердження факту проведення розрахунків за вказаним договором ТзОВ «Львівський контакт центр» представлено платіжні доручення відповідно до яких було здійснено оплату для ПП «Клайв» у січні, лютому 2017 р., а саме, платіжні доручення від 30.01.2017 р. №36 -на суму130 000,0 грн., від 16.02.2017 р. №49 на суму 130 000, грн.

Згідно з актами приймання-передачі від 01.12.2016 та від 29.12.2016 вищезазначене обладнання знаходилось в оренді з 01.12.2016 по 29.12.2016.

14 листопада 2016 року між ПП «Клайв» (Виконавець) та ТОВ «Львівський контакт центр» (Замовник) було укладено договір про надання послуг із здійснення технічної підтримки щодо звукозапису розмов, зберігання, обробки та аналізу №ЛКЦ17/11/16 за умовами якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику за плату послуги, що поділяються на організаційний платіж з налаштування надання абонентських послуг зберігання інформації (записів розмов) із застосуванням апаратних засобів Виконавця, в т.ч., але не виключно, сервісів та інших носіїв інформації; послуги спеціалістів технічної підтримки, обсяг яких змінюється (послуги одночасного та безперервного запису розмов персоналу Замовника (операторів call-centr) із Абонентами/Користувачами Замовника, їх обробка (сортування, архівація) зміна форматів з формату зберігання на формат доступу МР3); Послуги спеціалістів Виконавця із проведення та складання статистичної звітності, обсяг яких змінюється за запитом Замовника; Послуги спеціалістів Виконавця із проведення та складання аналітичної звітності, обсяг яких змінюється за запитом Замовника; Послуги спеціалістів Виконавця із проведення контролю якості надання послуг, обсяг яких змінюється за запитом Замовника.

Здійснення господарської операції за вказаним договором підтверджується наступними первинними документами:

Актами надання послуг: №114 від 29.12.2016 року, згідно з яким у період з 01.12.2016 по 29.12.2016 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ17/11/16 від 17.11.16р. на загальну суму 232 912,80 грн. з ПДВ ; №115 від 29.12.2016 року, згідно якого у період з 01.12.2016 по 29.12.2016 Виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з Договору №ЛКЦ17/11/16 від 17.11.16р. на загальну суму 119 151,36 грн. з ПДВ;

Платіжними дорученнями: №58 від 17.02.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №114 від 29.12.2016р. до договору ЛКЦ17/11/16 від 17.11.2016 року, у розмірі 115 526,40 грн; №61 від 20.02.2017 року, що підтверджує оплату послуг згідно Акту №114 від 29.12.2016р. до договору ЛКЦ17/11/16 від 17.11.2016 року, у розмірі 117 386,40 грн;

Податковими накладними №114 від 29.12.2016 року; №115 від 29.12.2016 року, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, про фактичне виконання вищезазначених договорів свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п.2.4. ст.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Всі представлені позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність (товарність) здійснення господарських операцій між ТОВ «Львівський контакт центр» та ПП «Зеро Контініум», ПП «Ферріум», ПП «Асскона», ПП «Оріос», ПП «Пенлайт», ПП «Клайв», ПП «Елландер», ПП «Дари Літа», ПП «Мілавей», ПП «Бейнхел», ПП «Інтера Актив», ТОВ «Фірма «Дельта-Інвест».

Податкові накладні, складені на виконання операцій ТОВ «Львівський контакт центр» з вказаними контрагентами, не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу п.201.1, 201.4, 201.6 ст.201 ПК України спричиняють втрату податковими накладними юридичної сили і доказовості.

На час проведення фінансово-господарських операцій між ТОВ «Львівський контакт центр» та ПП «Зеро Континіум», ПП «Ферріум», ПП «Асскона», ПП «Оріос», ПП «Пенлайт», ПП «Клайв», ПП «Елландер», ПП «Дари Літа», ПП «Мілавей», ПП «Бейнхел», ПП «Інтера Актив», ТОВ «Фірма Дельта-Інвест», останні мали відповідну господарську правосуб'єктність: в установленому законом порядку були зареєстровані як юридичні особи, взяті на податковий облік як платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались. Вказані обставини підтверджується інформацією, розміщеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та в Реєстрі платників податку на додану вартість.

Доводи контролюючого органу про те, що окремі дефекти такі як: візуальна розбіжність підписів директора ПП «Клайв» Галда К.О. які містяться на актах прийому-передач від 01.12.2016 року та 29.12.2016 року; візуальна відмінність підписів ОСОБА_4 у документах ПП «Оріос» із підписами ОСОБА_4 у документах ПП «Аскона» та ПП «Ферріум», що на думку відповідача, свідчить про їх невідповідність вимогам чинного законодавства, судом до уваги не беруться з огляду на таке.

Вищий адміністративний суд України, надаючи роз'яснення судом по розгляду податкових спорів, до якого належить даний спір, зазначає, що при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Тобто окремі дефекти форми не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності таких документів.

Беручи до уваги викладене, незначні дефекти у оформленні деяких первинних документів, не спростовують висновку суду про реальність господарських операцій між ТОВ «Львівський контакт центр» та ПП «Зеро Континіум», ПП «Ферріум», ПП «Асскона», ПП «Оріос», ПП «Пенлайт», ПП «Клайв», ПП «Елландер», ПП «Дари Літа», ПП «Мілавей», ПП «Бейнхел», ПП «Інтера Актив», ТОВ «Фірма Дельта-Інвест».

Стосовно твердження відповідача про те, що позивач не здійснював залучення перевізників для транспортування вищезазначеного обладнання суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту від 14 жовтня 1997 року за № 363 з наступними змінами і доповненнями - ці Правила визначають права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників.

Ці Правила встановлюють, що товарно - транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Крім цього, оформлення товарно - транспортної накладної є обов'язковим для учасників транспортного процесу (власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників).

Судом встановлено, що позивач не являється учасником транспортного процесу по доставці товару, придбаного за умовами цього договору, не укладав жодних договорів про перевезення вантажу, згідно погоджених сторонами умов поставки, доставку товару здійснювали або самі контрагенти або найняті ними перевізники. Угода поставки товару не є договором про перевезення вантажу, а тому її реальне виконання не повинно підтверджуватись товарно-транспортними накладними.

Отже, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, (єдиний документ, на думку контролюючого органу при проведенні перевірки, що може підтверджувати дійсність господарської операції) не є ознакою нереальності господарської операції. Адже товарно-транспортна накладна не відображає відомості про господарську операцію з поставки товару, а відображає відомості про господарську операцію перевезення.

Суд зазначає, що твердження відповідача про доцільність оренди телекомунікаційного обладнання щомісячно у різних контрагентів і чи є це економічно обгрунтованою діяльністю є лише роздумами і припущеннями і не базується на конкретних фактах.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТзОВ «Львівський контакт центр» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Щодо твердження відповідача про те, що з аналізу Договорів оренди неможливо встановити ким здійснювалося підключення орендованої техніки, адже згідно умов Договору орендодавець лише передає предмет оренди, а відповідно до штатного розпису на підприємстві відсутні відповідні кваліфіковані працівники які б могли підключити орендовану техніку, суд зазначає наступне.

Відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Суд не бере до уваги посилання відповідача на наявну в нього податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту надання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб. Проте, посадовими особами Головного управління ДФС у Львівській області під час здійснення контрольного заходу таких обставин не встановлено.

Відповідач у своєму відзиві покликається на відкриті кримінальні провадження за №0000027 та №0000027 порушені за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 КК України.

Посилання та використання контролюючим органом вказаних матеріалів такими, судом не беруться до уваги з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому ТзОВ «Львівський контакт центр» не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Факти вчинення злочину, в тому числі у вигляді фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків та шахрайства, можуть встановлюватись виключно відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили.

З інформації щодо розслідування вказаної кримінальної справи не вбачається встановлення фактів щодо спірних операцій, у той час як відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України, для адміністративного суду є обов'язковим вирок суду, який набрав законної сили, в питаннях чи мало місце діяння, чи вчинене воно цією особою (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.12.2011 у справі № К/9991/31743/11).

Посилання Відповідача на вказані кримінальні провадження є необґрунтованими, так як останнім не надано доказів наявності відповідного вироку суду у кримінальній справі відносно посадових чи будь-яких інших осіб контрагента ТзОВ «Львівський контакт центр» (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 14.06.2012 у справі № К/9991/29330/12).

Відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, незважаючи на те, що суд відкладав розгляд справи для надання доказів щодо кримінальних проваджень, не надано суду жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, а договори, укладені позивачем з даними контрагентами, до теперішнього часу у судовому порядку не визнано недійсними.

Не надано також здобутих у визначений процесуальним законодавством спосіб доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій. Зазначене вказує на необґрунтованість тверджень відповідача про фіктивність проведених позивачем господарських операцій.

Відтак, твердження Відповідача про нереальність господарських операцій між ТзОВ «Львівський контакт центр» та ПП «Зеро Континіум», ПП «Ферріум», ПП «Асскона», ПП «Оріос», ПП «Пенлайт», ПП «Клайв», ПП «Елландер», ПП «Дари Літа», ПП «Мілавей», ПП «Бейнхел», ПП «Інтера Актив», ТОВ «Фірма Дельта-Інвест» не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, а базується виключно на припущеннях.

Крім того, під час розгляду даної справи суд враховує положення статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Нормами частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. № 3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, при розгляді Європейським судом з прав людини податкових спорів в мотивувальній частині рішення найчастіше застосовується стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. Даною статтею гарантується право на мирне володіння своїм майном. У ній, зокрема, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У контексті податкових спорів (в т.ч. даного конкретного спору) позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит) розглядається як позбавлення власності.

Так, у своєму Рішенні від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України" Європейський суд з прав людини зазначає, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Так, у п.110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Європейський суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п. 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".

Також чинне законодавство України покладає відповідальність на особу, яка вчинила порушення певних норм податкового законодавства, і не містить норм, які можуть бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб'єкта господарювання.

У Рішення цього ж суду у справі "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) наводяться висновки про те, що позбавлення податковим органом права платників податків ПДВ на податковий кредит/бюджетне відшкодування з причини виявлення зловживань з боку їхніх постачальників є порушенням статті 1 Протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Адже немає доказів залучення платника податку на додану вартість до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників. В цьому випадку недотримується принцип пропорційності, тобто справедливого балансу між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізації яких здійснюється втручання держави.

Беручи до уваги викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівський контакт центр" не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами та/або контрагентами його контрагентів, коли він виконав усі, передбачені законами, вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Закріплений у ч.1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно зі ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, у даній справі оспорюється рішення прийняті відповідачем як суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 2 ст.2 КАС України перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права, що призвело до безпідставного збільшення податкового навантаження на платника податків.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки по цій справі судовий збір сплачений позивачем у відповідному розмірі, то він підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) № , № , № від 24.10.2017.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок його бюджетних асигнувань 40617 (сорок тисяч шістсот сімнадцять) гривень 63 копійки сплаченого судового збору на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський контакт центр" (79015, м. Львів, вул. Федьковича, 58, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.05.2018.

Суддя Р.М. Брильовський