Справа № 806/3179/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3179/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Олевський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "15" січня 2018 р. у справі за позовом Дочірнього підприємства "Олевський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради до Закарпатської митниці ДФС України, третя особа- Житомирська митниця Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними , -

суддя в 1-й інстанції - Попова О.Г. ,

час постановлення ухвали - 11:26:24 год. 15.01.2018,

місце постановлення ухвали - м.Житомир ,

дата складання повного тексту ухвали - 17.01.2018

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Олевський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради звернулось до Закарпатської митниці ДФС із позовом, в якому просить визнати протиправними дії Закарпатської митниці ДФС щодо затримки та переогляду вагонів, що були експортовані ДП "Олевський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради відповідно до ВМД №003957 від 02.12.2016, №003958 від 02.12.2016, №003961 від 02.12.2016, №003962 від 02.12.2016, №003978 від 05.12.2016, №003896 від 28.11.2016, №003893 від 08.11.2016, №003895 від 28.11.2016.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15.01.2018року позовну заяву Дочірнього підприємства "Олевський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради до Закарпатської митниці ДФС, третя особа: Житомирська митниця ДФС про визнання дій протиправними - залишено без розгляду з підстав передбачених ч. 3 ст. 123 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на виконання умов контракту позивачем на користь нерезидента відвантажено деревину паливну (дрова). Митне оформляння якої здійснювалось Житомирською митницею відповідно до ВМД №003957 від 02.12.2016, №003958 від 02.12.2016, №003961 від 02.12.2016, №003962 від 02.12.2016, №003978 від 05.12.2016, №003896 від 28.11.2016, №003893 від 08.11.2016, №003895 від 28.11.2016. Зазначені партії товару прибули в період з 3.12.2016року по 12.12.2017року на ст.Батьово Львівської залізниці, митний пост Залізничний, Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України. Вказує, що вагони з деревиною перебували під митним контролем по за межами строків визначених ч.1 ст. 199 МК України перебували під митним контролем до 06.11.2017року. Зазначає, що у відповідача не було правових підстав для затримання вагонів.

Поряд із зазначеним вказує, що про затримку вагонів позивачу стало відомо в грудні 2016року, однак надавши додаткові документи та пояснення рахували, що затримані вагони направилися по місцю призначення, оскільки після надання додаткових документів та пояснень жодних повідомлень, або вимог (санкцій) на адресу позивача не надходило. Про обставини, що вагони продовжують перебувати під митним контролем стало відомо з листа відправника ст. Олевськ від 24.10.2017року та відповіді ВСП "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" від 09.11.2017року за №869/03. Водночас, позивач вказує, що в листі Житомирської митниці від 12.12.2016року вказувалось про два затримані вагони, а про інших шість затриманих вагонів позивача не повідомляли.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статтею 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до змісту позовної заяви та матеріалів справи позивачем оскаржуються дії Закарпатської митниці ДФС щодо затримки та переогляду 8 вагонів, що були експортовані ДП "Олевський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради відповідно до ВМД №003957 від 02.12.2016 (вагон 60684735), №003958 від 02.12.2016 (вагон 65283178), №003961 від 02.12.2016 (вагон 687177578), №003962 від 02.12.2016 (вагон 68700467), №003978 від 05.12.2016 (вагон 67375170), №003896 від 28.11.2016 (вагон 60626363), №003893 від 08.11.2016 (вагон 60748068), №003895 від 28.11.2016 (вагон 67901520).

Закарпатської митницею ДФС поінформовано Житомирську митницю ДФС листами:

- вих. №773/36/07-70-61 від 09.12.2016 (а.с. 165 та зворот) про призупинення випуску вантажу, що слідує у вагонах №60626363 та №67901520 та їх зважування, відправником яких є позивач;

- вих. №784/36/07-70-61 від 13.12.2017року (а.с. 166-167) про призупинення випуску вантажу, що слідує у вагонах №60684735, № 65283178, №687175578, № 687700467 та їх зважування, відправником яких є позивач;

-вих. №800/36/07-70-61 від 15.12.2016 про призупинення випуску вантажу, що слідує у вагонах: 60684735, 65283178, 68717578, 68700467, 67375170, 60748068.

Листом вих. №957/10/06-70-20 від 12.12.2016, Житомирська митниця ДФС повідомила керівника ДП "Олевський лісгосп АПК" про надходженням листа Закарпатської митниці ДФС вих. №773/36/07-70-61 від 09.12.2016 щодо вивезення лісопродукції в залізничних вагонах №60626363, №67901520 та необхідність його прибуття для надання пояснень з приводу вказаних вагонів (а.с. 168)

Отож з наведених листів слідує, що Закарпатська митниця ДФС безпосередньо не повідомляла позивача про затримання та переогляду вагонів, такі листи нею були направлені лише до Житомирської митниці ДФС.

Житомирська митниця ДФС в свою чергу листом від 12.12.2016року про затримання вагонів позивача також не повідомляла. У вказаному листі митниця лише просила прибути посадових осіб позивача на митницю для надання пояснень щодо митного оформлення лише двох вагонів №60626363, №67901520.

Стосовно інших 6 вагонів, то вказаний лист не містить жодної інформації з приводу необхідності надання позивачу будь-яких пояснень або про затримання митним органом таких вагонів.

Із змісту письмових пояснень директора ДП "Олевський лісгосп АПК" Гайчені І.В., наданих Житомирській митниці слідує, що директор був обізнаний про затримання залізничних вагонів.

Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду виходив з того, строк для звернення до суду з даним позовом (21 листопада 2017) сплинув, оскільки позивач в особі його керівника був обізнаний в період з 14-19.12.2016року про обставини затримання залізничних вагонів з лісопродукцією.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки передчасними, оскільки вирішуючи питання про закінчення строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними дій Закарпатської митниці ДФС щодо затримки залізничних вагонів, суд першої інстанції не звернув увагу, що дії відповідача по затримці вагонів у часі були триваючими і вказані дії в часі не закінчилися 14-19.12.2016року, але й тривали у період 2017року.

При триваючому порушенні прав та інтересів особи, суд зобов'язаний надати правову оцінку діям відповідача та прийняти відповідне рішення по суті спору, якщо вчинення таких дій мало місце у період строку звернення до суду (тобто впродовж 6 -ти місяців, що передували даті звернення до суду з позовом, який подано- 21.11.2017року).

Стосовно ж дій відповідача, які тривали поза межами обумовленого строку, то позовні вимоги за такий період підлягають залишенню без розгляду лише у випадку, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що обставини з приводу перебігу або закінчення строків звернення до суду з вимогою про визнання протиправними дій відповідача щодо переогляду вагонів судом першої інстанції взагалі не досліджувалися. Судом не встановлено обставин та не наведено доказів обізнаності позивача з такими діями відповідача.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право кожного на судовий розгляд справи, яке означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду. З тексту статті 6 Конвенції прямо витікає, що доступність правосуддя є невід'ємними елементом права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Так, у справі «Ashingdane проти Сполученого Королівства» (№ 8225/78, рішення від 28 травня 1985 року) ЄСПЛ зазначив, що якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд повинен з'ясувати, чи не порушує встановлене обмеження саму суть цього права, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою.

Зміст права доступу до суду, окрім забезпечення можливості безпосереднього звернення до суду та розгляду і вирішення справи у суді, розуміється ще й в аспекті дотримання додаткових гарантій, пов'язаних з реалізацією цього права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ст. 320 КАС до повноважень суду апеляційної інстанції належить скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду прийнята за неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а відтак з огляду на повноваження суду апеляційної інстанції апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Олевський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради задовольнити частково, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "15" січня 2018 р. скасувати, справу 806/3179/17 направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "08" травня 2018 р.