Справа № 210/661/18 (2-а/210/126/18)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2018 року справа № 210/661/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційні скарги інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мироненка Дениса Олександровича, Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції

на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2018 року (головуючий суддя Літвіненко Н.А.)

у справі № 210/661/18

за позовом ОСОБА_2

до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мироненка Дениса Олександровича, Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мироненка Дениса Олександровича, Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

визнати протиправними дії інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції Мироненка Дениса Олександровича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП;

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 524626 від 06.01.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (проїзд на заборонний сигнал світлофора).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на те, що позивач заявляв клопотання про необхідність надання йому правової допомоги та перенесення у зв'язку з цим розгляду справи, лейтенант поліції Мироненко Д.О. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, чим порушив його права на захист, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.59 Конституції України. Крім того, єдиним доказом вчинення порушення позивачем є відеозапис події, здійснений з мобільного телефону, боді-камерою інспектора подія правопорушення не зафіксована. Також всупереч ст. 283 КУпАП постанова № 524626 на момент її винесення, що зафіксовано боді-камерою, у графі місце вчинення адміністративного правопорушення не містила номеру будинку по проспекту Гагаріна, номер будинку 70 у постанові внесено після закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.02.2018 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії інспектора роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції Мироненка Дениса Олександровича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та постанову серії АР № 524626 від 06.01.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху скасовано. Закрито справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем при фіксуванні висвітленого в постанові серії АР № 524626 правопорушення застосовано технічний пристрій - HUAWEI P8 LITE, який не входить до переліку технічних засобів, дозволених до використання для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Наданий відповідачем відеозапис не спростовує тверджень позивача, що він не здійснював проїзд на червоний сигнал світлофора. При перегляді в судовому засіданні відеозапису з боді-камери інспектора судом встановлено, що подія правопорушення останнім не зафіксована, а зафіксована процедура розгляду справи після зупинки автомобіля позивача. Відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, передбачений нормами КУпАП та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 - інспектор роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мироненко Денис Олександрович та відповідач-2 - Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідач-1 зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано наказ МВС України №33 від 01.03.2010, яким затверджений перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, оскільки вказаний наказ не регламентує діяльність співробітників Управління патрульної поліції, яке не є правонаступником Державтоінспекції МВС. Також є нікчемним посилання суду на наказ МВС України № 111 від 27.03.2009, так як він втратив чинність на підставі наказу МВС №1329 від 21.12.2016.

Також відповідач-1 зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, що справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності належало розглядати за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Відповідач як посадова особа Національної поліції наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ст.122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому у спірному випадку позивачу роз'яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП. Відмітка позивача про начебто відмову в залученні захисника в постанові серії АР № 069435 від 11.11.2016 не може бути доказом такої відмови, вона лише може бути доказом того, що позивач не згоден з винесеною постановою та те, що позивач отримав її копію. Доказом вчиненого позивачем правопорушення є його усні пояснення і відео, на якому зафіксовано як правопорушник здійснює проїзд на заборонний червоний сигнал світлофору.

Відповідач-2 в апеляційній скарзі фактично погоджується з доводами, що викладені в апеляційній скарзі інспектором патрульної поліції, вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Позивачем подано відзив на апеляційні скарги, в якому позивач наполягає на правомірності застосування судом першої інстанції наказу МВС України від 01.03.2010 № 33, також зазначає, що жодним нормативним документом, що регламентує порядок використання технічних засобів працівниками патрульної поліції, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не дозволено органам патрульної поліції використовувати мобільний пристрій HUAWEI P8 LiTE для фіксації правопорушення. Відповідачем не надано підтверджуючих документів, що вказаний пристрій знаходиться на балансі органу поліції і може використовуватись працівником патрульної поліції. Також позивач зазначає, що він до цього часу не отримав ні постанови про накладення адміністративного стягнення, ні квитанції для оплати штрафу, які відповідач зобов'язаний був надіслати протягом трьох днів з моменту складення. Крім того, позивач вказує, що адреса місця скоєння правопорушення вказана невірно, оскільки регульоване перехрестя по проспекту Гагаріна знаходиться навпроти будинку № 64, а не № 70.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 06.01.2018 позивач - ОСОБА_2 керував транспортним засобом SHKODA OCTAVIA TOUR, номерний знак НОМЕР_1, та був зупинений працівниками поліції.

Підставою для зупинки автомобіля став встановлений відповідачем-1 факт, що водій о 10 год. 37 хв., керуючи вказаним вище автомобілем, у м. Кривому Розі по пр. Гагаріна поблизу торгово-зупиночного комплексу «Рудана» здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України.

06.01.2018 за даним фактом інспектором роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мироненком Д.О. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 524626, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП України (а.с.13). Як вказано у цій постанові, правопорушення зафіксовано на мобільний пристрій HUAWEI P8 LiTE.

Позивач проти вчинення ним означеного вище адміністративного правопорушення заперечує, вказує на відсутність доказів порушення Правил дорожнього руху та незрозумілість зображення автомобіля на відео, тому оскаржив дану постанову до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дії інспектора патрульної поліції та скасування постанови серії АР № 524626 від 06.01.2018, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься, зокрема, у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 122 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ст.122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення.

Виходячи з встановлених обставин справи, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення відповідачем-1 порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. В даному випадку дії відповідача відповідали законодавчо встановленій процедурі розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу роз'яснено його права, передбаченні ст.268 КУпАП, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст. 287-289 КУпАП. У задоволенні клопотання про можливість отримання позивачем правової допомоги при розгляді адміністративної справи не відмовлено, втім враховуючи, що позивачем не вчинялись дії з виклику адвоката, відповідач, керуючись наданими йому повноваженнями, цілком правомірно відмовив позивачу у перенесенні розгляду справи.

По суті прийнятої відповідачем-1 постанови серії АР № 524626 від 06.01.2018 апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП, відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до якої порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3(е) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п.8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суть засвідченого в постанові серії АР № 524626 від 06.01.2018 адміністративного правопорушення полягає у проїзді позивачем у м. Кривому Розі по пр. Гагаріна поблизу торгово-зупиночного комплексу «Рудана» на заборонний сигнал світлофора, що зафіксовано на мобільний пристрій HUAWEI P8 LiTE. Процедура розгляду справи зафіксована боді-камерою інспектора після зупинки автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Виходячи з наведеної норми, а також з огляду на приписи ст.251 КУпАП, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що оскільки застосований технічний пристрій HUAWEI P8 LiTE не входить до переліку технічних засобів, відео з цього пристрою не може бути належним доказом.

Судом апеляційної інстанції досліджено надані відповідачем відеоматеріали як з мобільного пристрою, так і з відео реєстратора (а.с.43) та встановлено, що з технічного пристрою - HUAWEI P8 LITE чітко вбачається, що транспортний засіб позивача, яким він керував у вказаний в постанові день, час та місці, дійсно рухався на заборонений сигнал світлофору, а саме: червоний.

Окрім того, позивач, заперечуючи в позовній заяві проти порушення ним вимог пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, при розгляді справи про адміністративне правопорушення надав відповідачу-1 пояснення, що задумався та не помітив червоний сигнал світлофору, тобто фактично підтвердив скоєння ним передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного в сукупності, апеляційний суд вважає, що відповідач-1 під час розгляду адміністративної справи щодо порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України та прийняття спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 524626 від 06.01.2018 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. відсутні.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних правовідносин.

Таким чином, обов'язковою ознакою рішень, дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

В силу ч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У свою чергу, особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, наділена правом оскарження зазначеної постанови.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку не дії відповідача, а його рішення у формі постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності породжує для позивача певні правові наслідки і має обов'язковий характер.

Дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову. Судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мироненка Дениса Олександровича і Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2018 року у справі № 210/661/18 скасувати, прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко