Справа № 725/840/18
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/840/18
Номер провадження 2-а/725/15/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового Сорокан М.М.,

та представника відповідача Замерзляк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Інспектора батальйону УПП в Чернівецькій області Сливка Григорія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 10.02.2018 року він рухався по вул. Гагаріна, 47 в м.Чернівці та був зупинений працівниками поліції, які причиною зупинки транспортного засобу вказали, що він нібито за кермом розмовляв по телефону. Так, відповідачем винесено постанову якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП по факту розмови по телефону під час руху транспортного засобу.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано доказів його вини у вчиненні вказаного правопорушення, зокрема фото, відео, показів свідків, а також під час розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу не було всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи, не надано оцінку його поясненням щодо не визнання своєї вини, у зв'язку з чим відповідач прийшов до висновку про наявність в його діях складу вказаного правопорушення на основі припущень та протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності.

На підставі вище викладеного, просив скасувати постанову від 10 грудня 2018 року серії АР№435334 винесену інспектором поліції Сливка Г.А. за ч. 2 ст. 122 КУпАП вигляді штрафу в розмірі 425, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явився, від нього 03.03.2018 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в його інтересах діяв представник Замерзляк О.В., який в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, звернув увагу суду на те, що в прохальній частині позовної заяви позивачем ставиться вимога про скасування постанови від 10 грудня 2018 року серії АР№435334, хоча по тексту позову події мали місце 10.02.2018 року, вважає, що таке неточність має суттєве значення для вирішення спору, з урахуванням того, що позивачем позовні вимоги не уточнялись. Крім того, просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві, зокрема зазначав, що відповідачем була дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, з'ясував всі фактичні обставини справи, належно оцінив докази в сукупності з поясненнями позивача. Зазначав, що ст. 77 КАС України зобов'язує позивача надати докази на підтвердження порушення оскаржуваним рішенням, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень його прав, проте ОСОБА_3 вказаних вимог закону не виконав та не надав доказів на підтвердження своїх тверджень у позовній заяві.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, судом встановлено, що 10.02.2018 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Чернівецькій області Сливка Г.А. винесено постанову серії АР № 435334 відповідно до якої на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Зі змісту постанови від 10.02.2018 року серії АР №425334 вбачається, що 10.02.2018 року о 10 год. 05 хв. в м.Чернівці по вул. Гагаріна, 47 ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом користувався засобами зв'язку, тримаючи їх в руках, чим порушив вимоги п. 2.9 д) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Так, за наслідками розгляду справи встановлено, що події про які йде мова в позовній заяві мали місце 10.02.2018 року, проте позивачем оскаржується постанова від 10 грудня 2018 року серії АР№435334 та останній не скористався своїм правом уточнити позовні вимоги чи виправити допущену описку в прохальній частині позовної заяви.

У відповідності до вимог ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З системного аналізу вище вказаної норми права вбачається, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено виняткових обставин, які б давали підстави суду вийти за межі вимог позивача про скасування саме постанови від 10 грудня 2018 року серії АР№435334 та вирішувати спір по суті прийнятої відповідачем постанови від 10.02.2018 року, оскільки належними та допустимими доказами не доведено порушення прав позивача вказаною постановою, зокрема матеріали справи містять лише копію такої постанови, при цьому будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що відповідачем не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, а також доказів того, що позивач не тримав в руках телефон під час руху транспортного засобу, матеріали справи не містять.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Інспектора батальйону УПП в Чернівецькій області Сливка Григорія Анатолійовича про скасування постанови від 10 грудня 2018 року серії АР №435334 про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання його повного тексту до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 27 квітня 2018 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна