Справа № 159/1722/18
Суддя: Миронюк М. Г.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1722/18
Провадження № 2-а/159/80/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Миронюк М.Г.,

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що відповідач своєю постановою від 02.04.2018 року неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. . Позивач стверджує, що жодним чином не порушив вимоги ПДР, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема , позивач зазначив , що згідно постанови ВР №114976 від 02.04.2018 року, винесеної поліцейським роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ОСОБА_2, його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Як вбачається із вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він 02.04.2018 року о 20 год. 35 хв. керував автомобілем Рено д/н НОМЕР_1, на а/д Київ - Чоп 228 км., перевозив вантаж, ширина якого становила 2,80 м без відповідного на те дозволу, чим порушив п. 22.5 та 2.1. г ПДР.

Вважає, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності постановлено на основі неналежного доказу, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до відповідальності, всупереч вимогам ст.ст. 251, 252 КУпАП, постановлена без жодних доказів вчинення ним цього адміністративного правопорушення.

Дійсно, 02 квітня 2018 року він здійснював рух автомобілем НОМЕР_1 на а/д Київ - Чоп 228 км., перевозив вантаж загальною шириною 2,77 м.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів -понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т). навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, вякому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засооїв, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до ч.3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України» єдиний збір встановлюється щодо транспортних засобів вітчизняних власників, які перетинають державний кордон України, і справляється за ... проїзд автомобільних транспортних засобів з перевищенням встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів. Єдиний збір справляється одноразово залежно від режиму переміщення (ввезення, транзит) за єдиним платіжним документом в залежності від виду, місткості або загальної маси транспортних засобів.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України» з перевізників-резидентів, транспортні засоби яких зареєстровано територіальними органами МВС України, плата за проїзд автомобільними дорогами України справляється лише у разі перевищення встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів.

Відповідно до п. 18 Порядку справляння єдиного збору у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого Постановою КМУ від 24.10.2002 р. №1569 - підтвердженням факту сплати єдиного збору є відбиток особистої номерної печатки та особистий підпис посадової особи митного органу, яка здійснювала митний контроль, на всіх примірниках єдиного платіжногс документа.

Фактично, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків - тобто, ширина - 2,6м. + 7% = 2,78 м., висота - 4м. + 7% = 4,28 м. обовязковим документом є документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів,

Габарити вантажу, який він перевозив перевищували габаритні обмеження менше, ніж на 7°С (ширина - 2,77 м., висота - 4,27 м.), а тому я здійснював рух при наявності погодження Державного агентства автомобільних доріг №7.2нг/ 2454 від 29.03.2018р., Уніфікованої митної квитанції МД-1 серії 20501М №0414511 від 02.04.2018 p., які підтверджують внесення плати за проїзд: великогабаритних транспортних засобів. Тобто мною були виконані усі вимоги чинного законодавства щодо перевезення негабаритних вантажів.

Під час перетину митного кордону України т/з з вантажем було оглянуто уповноваженою особою митного органу та нараховано до сплати єдиний збір у розмірі 20 Євро за авто та плату за проїзд згідно Погодження на відстань 341 км., що підтверджує той факт, що габарити т/з і вантажем повністю відповідали відомостям про габарити, які вказані у Погодженні. Факт сплати єдиного збору підтверджено Уніфікованою митною квитанцією МД - 1 серії 20501М №0414511 від 02.04.2018 р.

З огляду на наведене, не було жодних визначених законодавством підстав для отриманні Дозволу на рух транспортного засобу, оскільки параметри т/з перевищували нормативні не більше ніж на 7%.

Крім того, заміри ширини т/з відповідачем проводилися довільно, з використанням невстановлених пристроїв.

Вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови вказані вище норми закону не застосовувались, оцінка доказів ним не проводилась, а тому він прийшов до неправильного висновку щодо його вини у вчиненні вказаного правопорушення, а оскільки вина не доведена, то мої дії не підпадають під поняття адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову серії ВР №114976 від 02 квітня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення Правил дорожнього руху України, як незаконну.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився , відзив на позов не подав, але є відомості про отримання ним адміністративного позову 21.04.2018 року, про що свідчить розписка про вручення судового повідомлення.

Вивчивши матеріали справи оцінивши доводи позивача, викладені в адміністративному позові і відсутність відзиву на позов зі сторони відповідача , суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Судом встановлено, що згідно постанови ВР №114976 від 02.04.2018 року, винесеної поліцейським роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ОСОБА_2, його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення особою, зокрема позивачем, правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КупАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем у обґрунтування адміністративного позову, у той час як доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статті 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Фактично, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків - тобто, ширина - 2,6м. + 7% = 2,78 м., висота - 4м. + 7% = 4,28 м. обовязковим документом є документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Як вбачається з наданих позивачем копій документів на день складення щодо нього вищевказаного протоколу, габарити вантажу, який він перевозив перевищували габаритні обмеження менше, ніж на 7°С (ширина - 2,77 м., висота - 4,27 м.), а тому позивач здійснював рух при наявності погодження Державного агентства автомобільних доріг №7.2нг/ 2454 від 29.03.2018р., Уніфікованої митної квитанції МД-1 серії 20501М №0414511 від 02.04.2018 p., які підтверджують внесення плати за проїзд: великогабаритних транспортних засобів. Тобто позивачем були виконані усі вимоги чинного законодавства щодо перевезення негабаритних вантажів.

Під час перетину митного кордону України т/з з вантажем було оглянуто уповноваженою особою митного органу та нараховано до сплати єдиний збір у розмірі 20 Євро за авто та плату за проїзд згідно Погодження на відстань 341 км., що підтверджує той факт, що габарити т/з і вантажем повністю відповідали відомостям про габарити, які вказані у Погодженні. Факт сплати єдиного збору підтверджено Уніфікованою митною квитанцією МД - 1 серії 20501М №0414511 від 02.04.2018 р.

З огляду на наведене, не було жодних визначених законодавством підстав для отриманні Дозволу на рух транспортного засобу, оскільки параметри т/з перевищували нормативні не більше ніж на 7%.

Наведені позивачем обставини не спростовані відповідачем, суду не надано доказів в підтвердження обставин, викладених у постанові в справі про адміністративне правопорушення, постанова по справі не мотивована і відсутні посилання на докази, які доводять дане правопорушення .

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких заперечень на наведені позивачем обставини від відповідача не надійшло, відзив на позов не подано.

Враховуючи викладене, суд вважає достовірними обставини, вказані позивачем, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 71, 86, 94 159, 160, 163, 167, 171-2, 186 КАС України, ст. ст. 268, 280 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №114976 від 02.04.2018 року, винесеної поліцейським роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ОСОБА_2 (далі - Відповідач), якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. і закрити провадження у справі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного судушляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд.

Сторони у справі:

Позивач:ОСОБА_1, , місце проживання: 45000, Волинська область, смт Голоби, вул.. Перемоги,92, РОКПП НОМЕР_2, паспорт серії АС № 690095, виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 18.09.2000 року. Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: 10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар 5/37, телефон 380 (412) 40 -076- 01.

ГоловуючийОСОБА_3