Справа № 804/4481/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року справа № 804/4481/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ІнтерМікро Дельта, Інк» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2014 року, -

в с т а н о в и в:

27 березня 2015 року Приватне акціонерне товариство «ІнтерМікро Дельта, Інк» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № від 17.10.2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 30 липня 2014 року проведено планову виїзну документальну перевірку ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року. Результати перевірки оформлені актом № 2064/223/1913333 від 30.07.2014 р., в якому, зокрема, зафіксовано порушення позивачем вимог п. 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходу нерезидента всього в сумі 1 568 775,90 грн. Виявлення зазначеного порушення стало підставою для винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 1 697 366,35 грн., з яких за основним платежем - 1 568 775,90 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 128 590,45 грн. Позивач не погоджується з висновками акту перевірки щодо порушення податкового законодавства, оскільки їх підставою стали сумніви відповідача щодо достовірності наданих до перевірки довідок щодо нерезидентів: фірми «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина), компанії «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія) та компанії «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль), наданих на підтвердження їх статусу резидентів країн, з якими Україною укладено міжнародні договори та Угоди з метою уникнення подвійного оподаткування. При цьому, позивач наполягає на тому, що надані ним документи є належним документальним підтвердженням зазначених обставин, а тому ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» не повинно було сплачувати податок з доходів з джерелом походження з України за спірний період. Посилаючись на викладене, позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 17.10.2014 р. (т. 1 а.с. 3-8).

У зв'язку з перейменуванням деяких територіальних органів ДФС згідно з наказом ДФС України № 39 від 25.01.2017 р., судом допущено заміну відповідача з Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекцію у Шевченкіському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 244-247).

Представником відповідача за довіреністю Карповою Г.О. надані заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що 30 липня 2014 року посадовими особами ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено планову виїзну документальну перевірку ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року. За результатами перевірки складено акт № 2064/223/1913333 від 30.07.2014 р., в якому зазначено про порушення ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» вимог п. 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходу нерезидента на загальну суму 1 568 775,90 грн. Зазначені порушення, як зазначає представник відповідача, пов'язані з тим, що у ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» відсутні належні докази в підтвердження статусу резидентів інших країн - контрагентів позивача. Позивачем до перевірки не надано належним чином оформлених довідок, які підтверджують, що нерезиденти, з якими позивачем укладено господарські угоди, а саме: фірма «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина), компанія «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія) та компанія «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) є резидентами зазначених країн, з якими Україною укладено міжнародні договори з метою уникнення подвійного оподаткування. Посилаючись на ненадання позивачем під час перевірки оригіналів довідок (нотаріально засвідчених копій) про підтвердження статусу контрагентів як резидентів зазначених країн, податковий орган дійшов висновку про безпідставне непроведення позивачем оподаткування виплачених зазначеним нерезидентам сум, відповідно до вимог статті 160 Податкового кодексу України. Зазначені обставини, на думку представника відповідача, свідчать про обґрунтованість висновків податкового органу, викладених в акті перевірки. Посилаючись на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 1 а.с. 157-162).

В судове засідання 19.12.2017 року сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача за довіреністю Голікова О.С. надала клопотання про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження. Представник відповідача за довіреністю Бузунова К.О. щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечувала (т. 2 а.с. 20).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

При цьому, суд враховує, що на момент розгляду справи в порядку письмового провадження Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу. Відтак, справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до норм КАС України в редакції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

30 липня 2014 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено планову виїзну документальну перевірку ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено акт № 2064/223/1913333 від 30.07.2014 р., в якому зазначено про порушення ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» вимог п. 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходу нерезидента на загальну суму 1 568 775,90 грн., в тому числі за ІV квартал 2011 року - в розмірі 1 054 414,08 грн., за І квартал 2012 року - в розмірі 276 680,25 грн., за ІІ квартал 2012 року - в розмірі 180 971,23 грн., за ІІ квартал 2013 року - в розмірі 4 196,33 грн., за ІІІ квартал 2013 року - в розмірі 52 514,01 грн. (т.1 а.с. 60-77).

На зазначений акт перевірки позивачем на адресу відповідача подані заперечення, за результатами розгляду яких податковим органом надано відповідь від 14.10.2014 р. за вих. № 29155/10/04-62-22-6-23 про обґрунтованість та правомірність висновків акту перевірки (т.1 а.с. 78-104).

На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.10.2014 р., яким ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 1 697 366, 35 грн., з яких за основним платежем - 1 568 775,90 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 128 590,45 грн. (т.1 а.с. 105).

Не погодившись із зазначеним рішенням, ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» звернулось зі скаргою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.11.2014 р. (т.1 а.с. 106-116).

Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 1522/10/04-36-10-08-09 від 30.12.2014 р. податкове повідомлення-рішення № від 17.10.2014 р. залишено без змін, а скарга - без задоволення (т.1 а.с. 118-129).

Не погодившись з рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за результатами розгляду первинної скарги, ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» 13.01.2015 року звернулося до ДФС України з повторною скаргою (т.1 а.с. 130-132).

За результатами розгляду вказаної скарги, рішенням ДФС України № 5117/6/99-99-10-01-01-25 від 12.03.2015 р. податкове повідомлення-рішення № від 17.10.2014 р. залишено без змін, а скарга - без задоволення (т.1 а.с. 133-142).

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

При вирішенні спору по суті, суд виходить з наступного.

Особливості оподаткування нерезидентів визначені у статті 160 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Відповідно до підпунктів «г» та «з» пункту 160.1 названої статті, для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема, фрахт та комісійна винагорода.

Пунктом 160.2 ст. 160 ПК України закріплено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.6 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України визначений положеннями статті 103 ПК України.

Пунктом 103.1 цієї статті закріплено, що застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Пунктом 103.2 статті 103 ПК України також передбачено, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

У пункті 103.4 статті 103 ПК України закріплено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Згідно з пунктом 103.5 статті 103 ПК України, довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 103.6 статті 103 ПК України, у разі потреби така довідка може бути затребувана у нерезидента особою, яка виплачує йому доходи, або контролюючим органом під час розгляду питання про повернення сум надміру сплачених грошових зобов'язань на іншу дату, що передує даті виплати доходів.

У разі потреби особа, яка виплачує доходи нерезидентові, може звернутися до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) щодо здійснення центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, запиту до компетентного органу країни, з якою укладено міжнародний договір України, про підтвердження зазначеної у довідці інформації.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що при здійсненні відповідних виплат доходів нерезидентам платник податків - резидент може застосувати звільнення від оподаткування таких доходів тільки за наявності відповідного документального підтвердження того, що нерезидент є резидентом країни, з якою Україною укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року, ратифікованої Україною 10 січня 2002 року (надалі - Конвенція), єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з частиною 1 статті 4 Конвенції, передбачений в частині 1 статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Відповідно до частини 2 статті 5 Конвенції, заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати передбачена пунктом 127.1 статті 127 ПК України у вигляді накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Під час розгляду справи судом встановлено та сторонами у справі не заперечується, що між ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» (замовник) та фірмою «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина) 03.10.2011 року укладено договір про надання технічних послуг.

Надання послуг за даним договором підтверджується актами надання послуг на загальну суму 1 262 000,00 дол. США, а також платіжними дорученнями про здійснення оплати за отримані послуги на загальну суму 1 262 000,00 дол. США (екв. 10 080 437,10 грн.).

За висновком податкового органу, викладеним в акті перевірки № 2064/223/1913333 від 30.07.2014 р., позивачем на порушення вимог п. 160.2 статті 160 ПК України під час виплати нерезиденту фірми «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина) доходу з джерелом походження з території України на загальну суму 880 000 дол. США не нараховано податок з таких доходів за ставкою 15% від їх суми та за рахунок цих доходів не сплачено до бюджету податок на загальну суму 1 512 065, 56 грн.

Не погоджуючись з такими висновками, позивачем до заперечень надано оригінал свідоцтва податкового резидентства фірми «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина) від 08.08.2014 р., завірене нотаріусом Златовою Н.А.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина підписана та ратифікована Угода про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на дохід і майно (дата підписання - 03.07.1995 року, дата ратифікації Україною - 22.11.1995 року, дата набрання чинності для України - 04.10.1996 року).

Згідно з домовленостями, досягнутими між Міністерством фінансів України та Міністерством фінансів Федеративної Республіки Німеччина (Протокол зустрічі від 12 березня 1998 р.), для резидентів ФРН встановлений особливий порядок надання довідок про підтвердження податкового резидентства. Згідно з цим порядком, зазначена довідка видається податковими інспекціями федеральних земель та надається в оригіналі на офіційному бланку місцевого податкового органу ФРН, і не потребує легалізації або засвідчення апостилем.

Зазначена довідка повинна містити необхідну інформацію, зокрема повне ім'я (назву) особи, податковий рік, стосовно якого підтверджується резидентство, відомості про те, що особа, названа у довідці, вважається резидентом Німеччини у тому розумінні, що вона повинна сплачувати німецький податок стосовно сукупного всесвітнього (одержаного як у Німеччині, так і за її межами) доходу, повне ім'я, назву посади та підпис особи, що підписала вказану довідку, офіційну (гербову) печатку німецького податкового органу, який видав цю довідку.

Таким чином, за умови надання нерезидентом довідки про статус податкового резидента Німеччини, що відповідає всім зазначеним вище вимогам, така довідка може бути використана для цілей статті 103 ПК України без належної легалізації або засвідчення апостилем.

Разом з тим, ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» не надало до перевірки оригінал довідки (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент фірми «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина) є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором.

Натомість, позивачем надано ксерокопію свідоцтва податкового резидентства фірми «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина) від 05.07.2014 р. (т.1 а.с. 213-220).

Матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області у відповідності до Порядку обміну інформацією по спеціальним запитам, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2012 р. № 1247, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.12.2012 року за № 2171/22483, а також на підставі статті 26 Угоди між Україною та Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на дохід і майно, надіслано спеціальний запит для подальшого його направлення до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина щодо підтвердження справжності наданого до перевірки свідоцтва резидентства компанії «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина) (т.1 а.с. 181-187).

Листом № 441/8/04-36-22-04-21 від 14.11.2014 р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області направило запит до компетентного органу Німеччнини на адресу ДФС України.

У відповідь на даний лист ДФС України надала інформацію до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, отриману від компетентного органу Німеччнини.

Відповідно до наданої компетентним органом Німеччнини відповіді, компанія «Technical Tire Consulting GmbH» є резидентом Федеративної Республіки Німеччина. Свідоцтво видане Податковим офісом Зольтау 08.08.2014 року. В оригіналі свідоцтва про резидентство не зазначений момент отримання доходів. Крім того, підтвердження резидентства не було зроблено для конкретного податкового року (т.1 а.с. 177-180).

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано документального підтвердження того, що компанія «Technical Tire Consulting GmbH» може вважається резидентом Німеччини у тому розумінні, що вона повинна сплачувати німецький податок стосовно сукупного всесвітнього (одержаного як у Німеччині, так і за її межами) доходу за визначений податковий рік, а тому підстави для використання наданого позивачем свідоцтва податкового резидентства фірми «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина) для цілей статті 103 Податкового кодексу України - відсутні.

Крім того, судом встановлено, між ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» (замовник) та компанією «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія) (виконавець) 15.03.2013 року укладено контракт № 153/13/05.

Згідно умов контракту, виконавець виготовляє та відправляє, а передплатник приймає та використовує звіти на наявну в них інформацію. Виконавець зобов'язується надати доступ до будь-якого викладеного на своєму офіційному сайті звіту.

Надання послуг за даним контрактом підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт, послуг на загальну суму 3 500,00 дол. США, а також оплатою за отримані послуги на загальну суму 3 500,00 дол. США.

За висновком податкового органу, викладеним в акті перевірки № 2064/223/1913333 від 30.07.2014 р., позивач на порушення вимог пункту 160.2 статті 160 ПК України під час виплати нерезиденту компанії «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія) доходу з джерелом походження з території України на загальну суму 3 500 дол. США не нараховано податок з таких доходів за ставкою 15% від їх суми та за рахунок цих доходів не сплачено до бюджету податок на загальну суму 4 196, 33 грн.

Не погоджуючись із зазначеними висновками, позивачем надано до заперечень оригінал свідоцтва податкового резидентства компанії «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії підписана та ратифікована Конвенція про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна (дата підписання - 10.02.1993 року, дата набрання чинності для України - 11.08.1993 року).

Натомість, ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» не надано до перевірки оригіналу довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент компанії «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія) є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором.

Проте, надано ксерокопію свідоцтва податкового резидентства компанією «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія) від 09.07.2014 року (т.1 а.с. 208-212).

Матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області надіслано спеціальний запит для подальшого його направлення до компетентного органу Великобританії щодо підтвердження справжності наданого до перевірки свідоцтва резидентства компанії «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія), який Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області скеровано на адресу ДФС України листом № 1312/8/04-36-22-04-21 від 25.12.2014 р. (т.1 а.с. 188-195).

Згідно отриманої ДФС України від компетентного органу Великобританії відповіді, свідоцтво податкового резидентства компанії «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія) від 09.07.2014 року не є справжнім з наступних причин:

- Пан ОСОБА_7, офіс якого знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підтвердив, що він не видавав зазначені свідоцтва і що підпис на свідоцтвах йому не належить. Більш того, він не видавав би свідоцтва у зазначеному форматі та із вказаним текстом;

- місцевий офіс податкової служби, що знаходиться в Euston Tower, не є відповідальним за діяльність «Reed Elsevier Group»;

- формат номеру є неправильним і 10-цифровий номер не відноситься до компанії «Reed Businnes Information Ltd».

При цьому, за висновками компетентного органу Великобританії, можливо оригінальне свідоцтво податкового резидентства, видане паном ОСОБА_7 раніше та стосовно іншої компанії, було скопійовано та перероблено (т.1 а.с. 174-178).

Отже, через непідтвердження компетентним органом Великобританії справжності наданого позивачем свідоцтва податкового резидентства компанії «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія), суд приходить до висновку про ненадання позивачем відповідного документального підтвердження того, що зазначений нерезидент є резидентом країни, з якою Україною укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд зазначає про відсутність підстав для визнання необґрунтованими висновків відповідача, викладених в акті перевірки № 2064/223/1913333 від 30.07.2014 р., щодо допущення позивачем порушень вимог п. 160.2 ст. 160 ПК України по взаємовідносинах з нерезидентами: фірмою «Technical Tire Consulting GmbH» (Німеччина) та компанією «Reed Businnes Information Ltd» (Великобританія).

У зв'язку з чим, підстави для скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2014 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 1 631 723, 84 грн., з яких: за основним платежем - на суму 1 516 261,89 грн. (1 512 065, 56 + 4 196, 33), за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 115 461,95 грн. (276 680,25+ 180 971,23 + 4 196,33) * 25%) - відсутні.

Разом з цим, стосовно укладеного між ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» (замовник) та компанією «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) договору від 10.04.2013 року про надання консультаційних послуг, таких як: розробка зовнішнього виду боковини сільськогосподарських шин нового покоління брендом AGROPOWER; складання переліку основного обладнання (опис, стан та характеристика); дослідження ринку шин (включаючи потенціал господарських шин на світовому ринку), судом встановлено наступне.

Надання послуг за даним договором підтверджується звітом про надання послуг від 03.09.2013 року, а також рахунком від 02.09.2013 року про здійснення оплати за отримані послуги на загальну суму 43 800,00 дол. США (екв. 350 093,40 грн.).

За висновком податкового органу, викладеним в акті перевірки № 2064/223/1913333 від 30.07.2014 р., позивачем на порушення вимог п. 160.2 статті 160 ПК України під час виплати нерезиденту компанії «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) доходу з джерелом походження з території України на загальну суму 43 800 дол. США не нараховано податок з таких доходів за ставкою 15% від їх суми та за рахунок цих доходів не сплачено до бюджету податок на загальну суму 52 514, 01 грн.

Не погоджуючись з такими висновками, позивачем до заперечень надано оригінал свідоцтва податкового резидентства компанії «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) від 10.08.2014 р.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що між Урядом України та Урядом Держави Ізраїль підписана та ратифікована Конвенція про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи та капітал (дата підписання - 26.11.2003 року, дата ратифікації Україною - 16.03.2006 року, дата набрання чинності для України - 20.04.2006 року).

ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» до перевірки не було надано оригіналу довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент компанії «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором.

Натомість, надано ксерокопію свідоцтва, виданого податковою адміністрацією Ізраїлю Міністерства фінансів Держави Ізраїль компанії «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) від 27.07.2014 року, завіреного апостилем 28.07.2014 року (т.1 а.с. 203-207).

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відповідно до Порядку обміну інформацією по спеціальним запитам, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2012 р. № 1247, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.12.2012 року за № 2171/22483, а також на підставі статті 26 Конвенції між Урядом України та Урядом Держави Ізраїль про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи та капітал, надіслано спеціальний запит для подальшого його направлення до компетентного органу Держави Ізраїль щодо підтвердження справжності наданого до перевірки свідоцтва резидентства компанії «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) (т.1 а.с. 196-207).

Листом № 442/8/04-36-22-04-21 від 14.11.2014 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області направило запит до компетентного органу Ізраїлю на адресу ДФС України.

У відповідь на даний лист листом № 26109/7/99-99-01-02-02-17 від 02.08.2016 р. ДФС України надала інформацію до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, отриману від компетентного органу Ізраїлю (т.1 а.с. 228).

Так, згідно відповіді Податкового управління Міністерства фінансів Ізраїлю, датованої 10 травня 2016 року, компанія «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) є резидентом Держави Іраїль, зареєстрованим як платник податків 01.03.1988 року. Зазначений платник податків спеціалізується на купівлі продажу машин для гумової промисловості, зокрема для виробництва шин. Податковий сертифікат, долучений до запиту ДФС України, є аутентичним та дійсним. Додатком до цієї інформації долучено консультативний контракт від 10.04.2013 року з додатком, укладений між компанією «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) та ПрАТ «ІнтерМікро Дельта, Інк» (Україна) (т.1 а.с. 229-242).

Отже, висновки податкового органу про відсутність у позивача документів, що підтверджують статус нерезидента - компанії «Pelmar Engineering Ltd» (Ізраїль) як резидента країни, з якою укладено міжнародний договір, є необґрунтованими та спростовуються вищевказаною інформацією компетентного органу Ізраїлю від 10 травня 2016 року.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2014 р. в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 65 642, 51, з яких: за основним платежем - на суму 52 514, 01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 13 128,5 грн. (52 514, 01 * 25%).

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем правомірності оскаржуваного рішення в частині нарахувань на суму 1 631 723, 84 грн., з яких за основним платежем - на суму 1 516 261,89 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 115 461,95 грн.

В решті нарахованих позивачу зобов'язань, а саме на суму 65 642, 51, з яких за основним платежем - на суму 52 514, 01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 13 128,5 грн., правомірність оскаржуваного рішення відповідачем не доведена, матеріалами справи не підтверджена.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою даної статті передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду адміністративного позову згідно платіжного доручення № 564 від 24.03.2015 р. (т.1 а.с. 144) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в сумі 188 грн. (3,86% від суми позову).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «ІнтерМікро Дельта, Інк» - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 17.10.2014 р. в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 65 642,51 грн., з яких за основним платежем - на суму 52 514,01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 13 128,5 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «ІнтерМікро Дельта, Інк» судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 188 грн. (сто вісімдесят вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Чорна