Справа № 826/1365/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2018 року № 826/1365/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Скидан С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"
до треті особи: Міністерства юстиції України ОСОБА_1, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради
про визнання протиправним та скасування наказу

за участю:

від позивача - Розпаченюк А.С.;

від відповідача - ОСОБА_3;

від третіх осіб - не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 30.06.2017 № 2062/5 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", винесеного на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.06.2017 за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 від 15.06.2017, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.06.2017 № 18598-0-33-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.06.2008 між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Вадіта" було укладено договір поруки № 13.83-41/08-ДП5 з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 та ТОВ "Вадіта". Станом на 15.04.2016 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань обліковувався запис № 5005519 про припинення ТОВ "Вадіта", правонаступником якого є ПП "Вікторія-Н". Враховуючи, що ні ОСОБА_1, ні правонаступником ТОВ "Вадіта" не було виконано своїх зобов'язань за кредитними договорами, позивач звернувся до суду з позовом. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 у справі № 904/6561/17 зобов'язано комісію з припинення приватного підприємства "Вікторія-Н" визнати грошові вимоги публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до приватного підприємства "Вікторія-Н" у розмірі 8841318,84 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 16.01.2017 становить 244632502 гривень 47 копійок) та ,59грн та включити вказані грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу ПП "Вікторія-Н" та задовольнити їх за рахунок майна та коштів боржника. У подальшому, позивачеві з інформації, розміщеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стало відомо про вилучення запису про припинення ТОВ "Вадіта" та правонаступництво ПП "Вікторія-Н". Звернувшись до Міністерства юстиції України, позивача було повідомлено про існування спірного наказу. Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного рішення, позивач зазначає, що Міністерством юстиції України при розгляді скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 від 15.06.2017 не враховано, що скарга подана з порушенням строку, встановленого статтею 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб". Крім того, позивач стверджує, що на момент звернення заявника зі скаргою до відповідача, у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа № 522/6691/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування рішення державного реєстратора № 30059 та № 519, що є окремою підставою для відмови у задоволенні скарги. Також, позивач звернув увагу, що у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.06.2017 відсутня будь-яка інформація щодо надсилання повідомлень скаржнику та/або його представнику, суб'єкту оскарження та іншим заінтересованим особам, зазначеним у скарзі.

Ухвалою суду від 26.01.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/1365/18 та призначено підготовче засідання у справі на 20.03.2018.

07.03.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи правомірність спірного рішення, відповідач зазначив, що 26.06.2017 на офіційному сайті Мін'юсту було розміщено оголошення про розгляд 27.06.2017 о 10:00 скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 Зазначив, що зі змісту скарги було встановлено, що про оскаржувані рішення заявнику стало відомо після відкриття кримінального провадження від 07.02.2017 № 0000497 за фактом шахрайського заволодіння майном ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, тому скарга була подана з дотриманням строків, встановлених статтею 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб". Також, зазначив, що до відома Комісії з питань розгляду скарг не було доведено інформацію щодо існування судового спору між заявником та державним реєстратором. Вважає, що відповідачем було дотримано процедуру розгляду скарги та прийнято законне та обґрунтоване рішення за результатами її розгляду.

19.03.2018 представником позивача Кучеренко О.О. подано письмові пояснення щодо відзиву, у яких останній зазначив про протиправність дій відповідача в частині неповідомлення ПАТ "ВТБ Банк" про розгляд скарги ОСОБА_4 та повторно акцентував увагу на тому, що скарга була подана з пропуском строку та на момент її подання існував спір між ОСОБА_1 та державним реєстратором.

У підготовчому судовому засіданні 20.03.2018 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 24.04.2018.

21.03.2018 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, зміст якого відповідає письмовим поясненням від 19.03.2018.

У судовому засіданні 24.04.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.04.2018 заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Андрєєва Я.І. 11.04.2018 засобами поштового зв'язку направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Третя особа - ОСОБА_1 у судове засідання 24.04.2018 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 24.04.2018 на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

21.06.2017 до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_4, подана в інтересах ОСОБА_1, у якій останній просив:

- скасувати реєстраційний запис від 12.04.2014 № 3005519 про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "Вадіта" в результаті реорганізації, внесений державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби ОМУЮ Мшар С.Ю.;

- скасувати реєстраційний запис від 15.04.2014 № 5005519 про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "Вадіта" в результаті прийняття рішення засновників (учасників) про припинення юридичної особи, внесений державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби ОМУЮ Мшар С.Ю. та поновити запис про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ "Вадіта" (а.с. 121-122).

За результатами розгляду скарги ОСОБА_4 30.06.2017 Міністерством юстиції України прийнято наказ № 2062/5, яким скасовано реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2014 № 3005519 "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації" та від 15.04.2016 "Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті реорганізації", проведені державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Мшар С.Ю. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" (код за ) (а.с. 154).

Зазначений наказ став підставою для внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дізнавшись про існування яких, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини другої вказаної статті Закону Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі рішення суду);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною третьою статті 34 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Частиною п'ятою статті 34 Закону встановлено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;

3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;

4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку.

Відповідно до пункту 3 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 N 1128 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок), розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Пунктом 5 Порядку установлено, що перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Згідно з пунктами 9, 10, 11 Порядку під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2017 на офіційному сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яке відбулось 27.06.2017, що підтверджується листом Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (а.с. 207).

Таким чином, відповідачем було дотримано вимоги Порядку та розміщено у встановлені строки оголошення про засідання Комісії.

При цьому, суд звертає увагу, що скаржником у скарзі не було визначено коло заінтересованих осіб та останній просив розглянути скаргу без його участі.

На переконання суду, неповідомлення відповідачем ПАТ "ВТБ Банк" про розгляд скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 не може бути підставою для скасування спірного рішення, позаяк указана обставина має формальний характер.

При цьому, перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Так, частиною шостою статті 34 Закону передбачено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції; б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації; в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

При цьому, частиною восьмою вказаної статті Закону встановлено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;

3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

5) є рішення цього органу з такого самого питання;

6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що окремими підставами для прийняття рішення про відмову у задоволенні скарги є наявність інформації про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави та закінчення встановленого законом строку подачі скарги.

При цьому, суд звертає увагу, що ні Законом, ні Порядком не передбачено підстав та повноважень суб'єкта розгляду скарги для поновлення строків для звернення зі скаргою.

Так, у скарзі від 21.06.2017 ОСОБА_4, звернувшись в інтересах ОСОБА_1, просив Міністерство юстиції України скасувати реєстраційні записи від 12.04.2014 № 3005519 та № 5005519 від 15.04.2016. При цьому, у скарзі представник заявника зазначив, що про вказані обставини ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 стало відомо 20.05.2017 в рамках розслідування Малиновським ВП ГУНП України в Одеській області кримінального провадження № 0000497 після відкриття 07.02.2017 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайського заволодіння майном ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6

Разом з тим, на підтвердження указаних обставин представником заявника не було додано до скарги жодних доказів. Натомість, з долучених до скарги копій реєстраційної справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про реорганізацію ТОВ "Вадіта", оскільки підписи останнього містяться у протоколі Загальних зборів учасників № 19 від 08.09.2014, акті оцінки майна від 08.09.2014, акті прийому-передачі майна від 08.09.2014, передавальному акті від 06.12.2014, акті приймання-передачі основних засобів, майна, майнових та немайнових прав від 06.12.2014, актах приймання-передачі боргових зобов'язань від 06.12.2014, протоколі Загальних зборів учасників № 20 від 06.12.2014.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2017 було відкрито провадження в адміністративній справі № 522/6691/17-а за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування рішення державного реєстратора № 30059 та № 5005519 щодо реєстрації відомостей, пов'язаних з реорганізацією та припиненням ТОВ «Вадіта» (код 25414493).

Представник відповідача у судовому засіданні стверджував, що з інформації Єдиного державного реєстру судових рішень неможливо ідентифікувати особи позивачів.

Суд критично оцінює наведені доводи відповідача, оскільки з інформації, розміщеної у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що предметом судового розгляду справи № 522/6691/17-а є рішення державного реєстратора, які були предметом розгляду скарги ОСОБА_4, поданої в інтересах ОСОБА_1 та зазначено номери реєстраційних дій, які є ідентичними поданим у скарзі, а також вказано: щодо реєстрації відомостей, пов'язаних з реорганізацією та припиненням ТОВ «Вадіта» (код 25414493).

Наведені обставини, на переконання суду, свідчать не лише про те, що на момент звернення ОСОБА_4 до відповідача зі скаргою у провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебувала справа, предметом розгляду якої були спірні реєстраційні дії, а й додатково підтверджують про обізнаність ОСОБА_1 до 20.05.2017 про існування рішень державного реєстратора й, відповідно, про пропуск строку на оскарження рішень державного реєстратора.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем під час розгляду скарги не було надано належної оцінки та перевірки доводам скаржника, викладеним у скарзі від 21.06.2017 в частині строків звернення зі скаргою та відсутності спору, що стало наслідком безпідставного розгляду скарги останнього по суті та прийняття спірного наказу.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бул. Т. Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26 ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) від 30.06.2017 № 2062/5 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бул. Т. Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26 ) 1762,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко