Справа № 754/2417/18
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/402/18
Справа №754/2417/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції 4 роти 2 батальйону 1 полку СПБ старшого лейтенанта поліції Сидоренка Олександра Васильовича, третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції, про визнання дій незаконними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції 4 роти 2 батальйону 1 полку СПБ старшого лейтенанта поліції Сидоренка О.В. про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №659253 від 16.02.2018.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.02.2018 близько о 08.30год. він, керуючи автомобілем «Мазда», н.з.НОМЕР_1, рухався у напрямку Поштової площі, однак був зупинений відповідачем, який незрозуміло відрекомендувавшись, звинуватив його у тому, що він не увімкнув покажчик повороту, після чого взяв документи позивача та направився до службового автомобіля для складання постанови. Оскільки, винесену відповідачем постанову серії АР №659253 від 16.02.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 вважає незаконною та обґрунтованою, а відтак змушений звертатись до суду із вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд визнати дії відповідача незаконними, винесену відповідачем вищевказану постанову серії АР №659253 від 16.02.2018 - протиправною та скасувати її, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді від 06.03.2018 було відкрито провадження у вказаній справі та визначено, що розгляд справи буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано сторонам строк для подачі суду відповідних заяв по суті справи.

За заявою представника Департаменту патрульної поліції про вступ в якості третьої особи у розгляді справи, ухвалою судді від 29.03.2018 було залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції, та відповідно надано строк для подання суду письмових пояснень щодо позову або відзиву.

На адресу суду від представника третьої особи - Орлова О.С. надійшли письмові пояснення щодо позову, відповідно до яких останній зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач розглядаючи справу про адміністративне правопорушення діяв на підставі та в межах наданих повноважень, а також у спосіб, що передбачений вимогами чинного законодавства. Оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням правил законодавства, підстави для скасування постанови відсутні, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП позивачем не надано. При цьому представником третьої особи до поданих заперечень було додано відеозапис з нагрудної камери відповідача щодо обставин вчинення позивачем правопорушення.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Згідно ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відбувався за дослідженням доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.02.2018 року Інспектором Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції 4 роти 3 батальйону 1 полку (СПБ) старшим лейтенантом поліції Сидоренком О.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №659253, відповідно до змісту якої 16.02.2018 о 08 год. 27 хв. в м.Києві по вул.Кирилівський, 74, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_1, під час об'їзду перешкоди в тому числі автомобіля, д.н.з.НОМЕР_2, не увімкнув повороту відповідного напрямку (лівий поворот) та під час складання матеріалів не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.9.2 «Б», 2.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вказаною постановою позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Пункт 2.1 ПДР України зобов'язує водія механічного транспортного засобу мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цим же пунктом визначено, що водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом 1 п. 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Згідно ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених правових норм вбачається, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Також, відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з наданої третьою особою відеозапису з нагрудної камери відповідача, 16.02.2018 позивач на вимогу відповідача пред'явити поліс зазначив про те, що він цього робити не буде.

У відповідності до вимог ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, оскаржуючи складену відповідачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, позивачем до позовної заяви з метою спростування доводів відповідача, викладених в оскаржуваній постанові, не було додано доказу наявності у нього, на час виниклих подій, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що при розгляді даного адміністративного позову підтвердився факт наявності в діях позивача вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України за обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення, а тому вимоги позову не знайшли своє обґрунтування та підтвердження при розгляді справи, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 9, 19, 77, 241-247, 257-262, розділом VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.126 ч.1, 245, 251, 268, 280 КУпАП, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції 4 роти 2 батальйону 1 полку СПБ старшого лейтенанта поліції Сидоренка Олександра Васильовича, третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції про визнання дій незаконними та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема через Деснянський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення суду складено 27 квітня 2018 року.

Суддя: