Справа № 826/6171/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 квітня 2018 року м. Київ № 826/6171/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., ознайомившись з позовною заявою Узу Харісона до Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

17.04.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Узу Харісона до Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про:

- визнання протиправними, нечинними та таким, що дискримінують багатодітних батьків-іноземців, які постійно проживають в Україні, за ознакою громадянства та сімейного стану, пунктів 3 та 4 рішення Київської міської ради від 03.03.2016 №116/116 "Про затвердження міської цільової програми "Турбота. Назустріч киянам" на 2016-2018 роки;

- визнання протиправною відмови Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" у видачі "Картки киянина";

- зобов'язання Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" видати "Картку киянина".

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Так, позивач в прохальній частині позовної заяви, зокрема, просить визнати протиправними та нечинними окремі пункти рішення Київської міської ради від 03.03.2016 №116/116 "Про затвердження міської цільової програми "Турбота. Назустріч киянам" на 2016-2018 роки та визнати протиправною відмову у видачі "Картки киянина".

Згідно з пунктами 18, 19 частини першої статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до частини четвертої статті 264 КАС України у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов'язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

За приписами пункту 8 цієї статті адміністративна справа щодо оскарження нормативно-правових актів вирішується за правилами загального позовного провадження.

З огляду на викладене, рішення Київської міської ради від 03.03.2016 №116/116 є нормативно-правовим актом, оскільки стосується широкого кола осіб, на яких розрахована дія такого акта, а тому має розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження. Більше того, про оскарження даного рішення при відкритті провадження відповідач зобов'язаний здійснити опублікування про це оголошення у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений, з метою гарантування іншим особам, на права, свободи, інтереси або обов'язки яких може вплинути оскаржуване рішення, права вступити у справу.

Водночас листи Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 16.01.2018 та Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.02.2018 №051/ОП/У/917/002/3, яким позивачу відмовлено у видачі "Картки киянина", є актами індивідуальної дії, оскільки стосуються прав та обов'язків саме Узу Харісона.

Частиною другою статті 257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Так, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 4 ст. 257 КАС України).

Таким чином, оскарження індивідуального акту здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Тобто, відсутність у будь-кого прав чи обов'язків, у зв'язку із оскарженням індивідуального акта, не породжує для останнього і права на захист.

Зі змісту наведеного можна зробити висновок, що правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати (породжують) права і обов'язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб'єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб'єкта, а відповідно інший суб'єкт зобов'язаний виконувати його вимоги та приписи.

Тобто, відмінною ознакою дій суб'єкта владних повноважень є наявність в них змісту управління особою, здійснення щодо неї влади, шляхом впливу на її права і обов'язки.

Окрім того, у Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 за №781/11/13-10 зазначено, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними та нечинними пунктів 3, 4 рішення Київської міської ради від 03.03.2016 №116/116 мають розглядатися в порядку, передбаченому главою 11 КАС України "Особливості провадження в окремих категоріях адміністративних справ", а відмова Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" у видачі "Картки киянина" носить індивідуальний характер, що передбачає різний порядок розгляду вказаних вимог та створюватиме перешкоди для швидкого вирішення справи і ефективного захисту прав й інтересів позивача.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Узу Харісона до Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинити дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак