Справа № 2034/2-а-2450/10
Суддя: Пілюгіна О. М.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а- 2450/10 А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря ШмуличАГ.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, Управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області про призначення, нарахування та виплату недоотриманих сум пенсій та соціальних виплат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в поданій до суду позовній заяві просить суд визнати дії відповідача незаконними в частині відмови виконати перерахунок пенсії по інвалідності згідно зі ст. 13, 49, 50, 54, 67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Окрім цього, позивач просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області провести йому перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, починаючи з 01.01.2006 року у розмірі 8 мінімальних пенсій та додаткову пенсію за віком в розмірі 75 % мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум, та в подальшому виплачувати вказану пенсію в такому ж порядку.

При цьому останній посилається на те, що відповідач всупереч діючому законодавству здійснює виплату основної та додаткової пенсій в розмірах, які не відповідають вимогам Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, позивач просить суд зобовязати Управління праці та соціального захисту населення -Харківської районної державної адміністрації, Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації здійснити дії щодо перерахунку, призначення, фінансування, нарахування до виплати позивачу, виходячи з встановлених законами розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, відповідно встановленої йому групи інвалідності, недоотримані суми Щорічної допомоги на оздоровлення згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та разової грошової допомоги згідно ч. 5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2006 - 2009 роки. Зазначені вимоги позивач обґрунтовує тим, що наведені виплати провадились з суттєвим порушенням вищеназваних законів.

Позивач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, крім того відповідачем подано заперечення проти позову, в якому зазначено що виплати позивачу здійснювалися відповідно до діючих норм в межах бюджетних асигнувань. Крім того, відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України позивачем пропущений річний строк для звернення до суду за захистом своїх прав і розгляду підлягають тільки вимоги в обсязі річної позовної давності.

Представник Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням спухати справу за його відсутності, крім того просив у позові до Центру відмовити, оскільки Центр не є належним відповідачем по справі.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, надав суду довідки щодо проведених позивачу щомісячних пенсійних виплат, тому суд розглянув справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Позивач є постраждапим 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також інвалідом 2-ї групи, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, отримує пенсію як інвапід групи, оскільки інвалідність настала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З довідок управління вбачається, що повивачу нараховується та виплачується державна пенсія та додаткова пенсія у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали 1 внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі сг. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які попраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 2-й групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до 2 групи інвалідів, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 2-ї групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Положення даних норм співпадає з приписом п. 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою КМУ від 30.10.1997 року №523.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втрати/0 працездатність, визначеного законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії'".

За змістом абзацу третього ст. 1 вказаного Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної- допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативну правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України "Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

За таких підстав суд приходить до висновку, що визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог.

Тобто, суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства Україна у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу, юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, та враховуючи приписи законодавства, що регулювали спірні правовідносини та діяли в "2006 році, суд погоджуючись з відповідачем, відмовляє позивачеві в задоволенні його вимог стосовно здійснення перерахунку та виплати пенсії по інвалідності за даний період у розмірі 8 мінімальних пенсій та додаткової пенсії за віком в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Що стосується зазначених виплат починаючи з 2007 року, то суд звертає увагу на наступне.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року були визнані відповідні положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" неконституційними. Таким чином, з дня ухвалення вказаного рішення, Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області повинно було діяти враховуючи норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналогічно, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року та №654 від 16.07.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При цьому враховується, що частини третю і четверту статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було замінено чотирма частинами нового змісту, згідно із Законом України від 28.12.2007 р. N 107-VI, щодо нового розміру пенсій для інвалідів з числа осіб, постраждалих 1 категорії.

Проте, вищезазначені зміни, внесені підпунктом 15 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, протягом періоду часу з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року діяла нова редакція ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що зумовлює відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу пенсії у розмірі нижчому, ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, відповідач починаючи з 22.05.2008 року діяв всупереч вимогам ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо призначення та виплати позивачу пенсії, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд звертає увагу на те, що підстави для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом відсутні, оскільки відповідно до приписів ч. 2 ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії, неодержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Крім того, згідно ч.З; ч. 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-ХІІ визначено соціальний захист цих осіб та встановлено, що розмір щорічної допомоги учасникам ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС інвалідам 2 грцпи на їх оздоровлення виплачується у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (абзац 7 частини 4 статті 48 Закону України.

Згідно довідки Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивачу виплачено компенсації на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС: за 2006 рік у січні 2007 року у сумі 120.00 гривень, за 2007 рік - у грудні 2007 року у сумі 120,00 грн.; за 2008 рік - у липні 2008 року у сумі 120,00 грн., у 2009 році - у лютому 2009 року у розмірі 120.00 гривень.

Враховуючи приписи законодавства, що регулювали спірні правовідносини та діяли в 2006 році, суд, відмовляє позивачеві в задоволенні його вимог стосовно здійснення перерахунку та виплати допомоги на оздоровлення за даний період.

Що стосується виплат допомоги на оздоровлення за період 2007-2009 роки, то суд виходить з наступного.

Законом України Про Державний бюджет на 2007 рік , п.30 ст.71 зупинено дію положень ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року зазначене положення Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік " було визнано неконституційним.

Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а саме п.п.11 п.28 розділу 2, стаття 48 Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо розміру та порядку 1 виплати щорічної допомоги на оздоровлення викладена в новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зазначене положення Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України було визнано неконституційним.

Таким чином, виходячи з того, що з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року ст.48 зазначеного Закону була діючою, органи соціального захисту населення повинні були здійснювати виплату щорічної допомоги на оздоровлення позивачу у 2007, 2008 та у 2009 роках в порядку та розмірах, визначених базовим законом, а не Законом України Про Державний бюджет на 2007 рік , Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік, Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» та про внесений змін до деяких законодавчих актів України», або постановами Кабінету Міністрів України.

Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про державний бюджет України, якими визначались мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону №796-ХІІ.

Згідно ст.76 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» №489-// від 19.12.2006 року з 1 жовтня 2007 року мінімальна заробітна плата становить 460,00 грн. на місяць. Щорічна допомога на оздоровлення, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу за 2007 рік як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інваліду 2 групи, повинна визначатися у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Згідно ст.59 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін деяких законодавчих актів України» з 1 квітня 2008 року мінімальна заробітна плата становить 525,00 грн. на місяць. Щорічна допомога на оздоровлення, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу за 2008 рік визначається у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 55 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» з 1 січня 2009 року мінімальна заробітна плата становить 605,00 грн. Щомісячна допомога на оздоровлення, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу за 2009 рік визначається у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, Управлінням праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації порушувались права позивача стосовно виплат допомоги на оздоровлення і вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за період 2007-2009 роки, з врахуванням вже виплачених сум.

Суд вважає необхідним відмовити у позові до Головного управління праці та соціального захисту'' населення Харківської обласної держадміністрації, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про призначення, нарахування та виплату недоотриманих сум соціальних виплат, оскільки вони не є відповідачами за даним позовом.

Стосовно вимог позивача щодо зобовязання відповідачів в подальшому виплачувати основну та додаткову пенсію, щорічну допомогу на оздоровлення згідно статей 48, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи суд приходить до висновку, що вимоги задоволенню не підлягають оскільки ця вимога є вимогою на майбутнє і не може бути задоволена судом, оскільки суд не може врахувати та встановити обставини які будуть в майбутньому (зміна законодавства тощо), а тому суд не може вирішувати питання щодо заздалегідь порушеного права.

Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача витрат повязаних з наданням правової допомоги в сумі 500,00 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України витратами на правову допомогу є витрати повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Оскільки позивачем не надано доказів про укладання ним угод з адвокатом або іншою особою що є фахівцем в галузі права про надання правової допомоги, де б містився конкретний перелік, із зазначенням послуг в галузі права - що надаються позивачу, їх вартосгі, та оплата позивачем, їх виконання, а тому суд вважає, що в цій частині вимоги щодо відшкодування судових витрат є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. ч.ч.3,4 ст.8, 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу Адміністративного Судочинства України, ст.76 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», ст.59 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст.55 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік», рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № Юрп/2008, ст.ст.46,64, ч.2 ст.152 Конституції України ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1

відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 за 2007 рік - починаючи з 09.07.2ОО7 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 14 грудня 2010 року у розмірі 8 мінімальних пенсій та додаткову пенсію за віком в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо нездійснення виплати ОСОБА_1 одноразової щорічної допомоги на оздоровлення згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007 - 2009 роки.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_1 недоотриману одноразову щорічну допомогу на оздоровлення згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 2007 - 2009 роки з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом ч. З ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 16 грудня 2010 року.

Суддя О.М. Пілюгіна