Справа № 826/27836/15
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 травня 2018 року № 826/27836/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Софілайт» (далі також - позивач)

до

Київської митниці ДФС України (далі також - відповідач)

про

визнання незаконними та протиправними дій, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в останній редакції якого від 22.02.2016 просить

- визнати незаконними та протиправними дії Київської митниці ДФС при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів від 12.10.2015 №125130013/2015/110059/2;

- скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.10.2015 №125130013/2015/110059/2.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржувані дії відповідача не відповідають законодавству України щодо митного оформлення товару, оскільки відповідачу для митного оформлення товару надано усі необхідні для цього документи. Висновок відповідача недостатність цих документів, наявність у них розбіжностей є помилковим.

У ході судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, стверджуючи про правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості з огляду на те, що застосування резервного методу в даному випадку повністю відповідає вимогам чинного законодавства з питань митної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та компанією «ZHEJIANG FIRST GROUP CO., LTD» укладено зовнішньоекономічний контракт від 10.09.2014 №CU14-02ZF, на підставі якого позивачем на митну територію України ввезено товар - світлотехнічну продукцію.

З метою здійснення митного оформлення товару, ввезеного на підставі вказаного контракту, позивачем 08.10.2015 подано відповідачу митну декларацію №125130013/2015/409603.

Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідачем скориговано митну вартість товару за вказаною вище митною декларацією, про що прийнято рішення про коригування митної вартості задекларованих позивачем товарів від 12.10.2015 №125130013/2015/110059/2.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду щодо їх оскарження.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз положень наведених статей свідчить про те, що обов'язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовiрностi наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом імпорту, що заявлявся декларантом, були товари:

- лампи газорозрядні високого тиску (напругою до 240 В), не для використання у вибухонебезпечному середовищі: ртутні: GG 250W E - 3000 шт., GGY 400W Е40 -525 шт., GGY 700W Е40 – 300 шт., GYZ 160W Е27 – 520 шт., GYZ 250W Е40 – 6000 шт., GYZ 500W Е40 – 1005 шт., натрієві SODIUM T-100W E40 – 500 шт.

- лампи газорозрядні металогалогенні (напругою до 230В), побутові не для вибухонебезпечних середовищ: МН-70W G12 – 600 шт., MH-150W R7S - 2000 шт., MH-250W E40 - 1000 шт., MH-400W E40 – 1000 шт.;

- світильники електричні, які закріплюються або підвішуються на стелі чи на стіні для внутрішнього освітлення з комбінованих матеріалів (мет.сплави, пластик), призначені для використання з газорозрядними чи світлодіодними лампами, не для вибухонебезпечних середовищ, не містять передавачі та приймачі: WPF HF ECO 1х36 W(IP65) -504 шт.

- лампи газорозрядні-люмінесцентні з термокатодом, двоцокольні (напругою до 250В), побутові, не для вибухонебезпечних середовищ: Т8 18W/54 G13 6500R – 25000 шт.

- світильники побутові електричні настільні, з комбінованих матеріалів (мет.сплави, пластик, скло), призначені для використання з газорозрядними чи світлодіодними лампами, не для вибухонебезпечних середовищ, не містять передавачі та приймачі: NL011 11W G23 BLACK – 444 шт., NL011 11W WHITE – 306 шт., NL011 11 W SILVER – 360 шт.

08.10.2015 на підтвердження митної вартості декларантом подано до митного органу документи, копії яких наявні в матеріалах справи:

- CMR №0631 від 07.10.2015;

- коносамент № 177ХNKNKN186 87А;

- рахунок-фактуру № DEF0548 від 22.09.2015;

- довідку про транспортні витрати від 22.09.2015;

- виписка з бухгалтерської документації від 25.09.2015;

- прайс-листи виробника;

- інвойс № 2014WХF03А107 від 27.08.2015;

- пакувальний лист;

- сертифікат походження товару № С10144;

- копія митної декларації країни відправлення;

- додаткову угоду від 15.12.2014 №1 до вищевказаного контракту;

- додаткову угоду від 14.04.2015 №2 до вищевказаного контракту;

- міжнародну транспортну накладну №0630;

- розрахунок ціни (калькуляція);

- зовнішньоекономічний контракт від 10.09.2014 р. № CU14-02ZF);

- договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 15.04.2015 №15/04/2015;

- додаток від 03.07.2015 №1 до вищевказаного договору транспортно-експедиторського обслуговування;

- декларація про відповідність товару UA.TR.036 D.010.0484-2013;

- декларація про відповідність товару UA.TR.036 D.010.0484-2013;

Отримання цих документів відповідачем не заперечується.

08.10.2015 з метою відпрацювання профілів ризику, сформованих АСАУР, на виконання вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України декларанту для підтвердження заявленої митної вартості надіслано в електронному вигляді вимогу про надання додаткових документів, мотивуючи можливим заниженням митної вартості товару, запропонував позивачу надати всі документи, які були підставою для декларування товарі за митною декларацією та за бажанням надати усі інші додаткові наявні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Як повідомив представник митного органу, додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, які було надано позивачем, розглянуто митницею та взято до уваги, але вони не стали підставою для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів, оскільки містили розбіжності та неточності, а також не подані в повному обсязі.

У відповідь позивачем надіслано до митного органу калькуляцію виробника на товар, платіжні доручення по сплаті за інвойси по попередніх поставках

09.10.2015 відповідач запропонував позивачу надати страхові документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду) із третіми особами, пов’язаними із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам, на користь продавця, якщо такі платежі здійснюють за умовами, визначеними договором (угодою контрактом); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та /або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 09.10.2015 №09/10-2 позивач повідомив митний орган про те, що вантаж не страхувався, договорів з третіми особами не існує, як не існує й рахунків про здійснення платежів третім особам, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів замовляти немає часу. Рішення про митну вартість товарів запропоновано прийняти на підставі наявних документів.

На підставі наданих документів відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості, в обґрунтування якого у графі 33 рішення зазначено, що метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується тому, що у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості не містяться всі відомості щодо підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, містяться розбіжності (в сертифікаті про походження товару форми ОRIGIN від 10.09.2012 №С10144 в гр.10 дата рахунку фактури 18.08.2015, що не відповідає даті, яка вказана у рахунку фактурі, який надано до митного оформлення і зазначено в графі 44 ЕМД), декларант відмовився від подання всіх додаткових документів для підтвердження митної вартості у зв’язку із невиконанням вимог статті 58 Митного кодексу України. Методи за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних товарів (аналогічних) товарів не застосовуються у зв’язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних, подібних товарів та невідповідності вимогам статей 59-60 Митного кодексу; методи згідно зі статтями 62 і 63 Митного кодексу України не застосовуються у зв’язку з відсутністю інформації щодо ціни складових для визначення за даними методами; митну вартість визначено згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України на підставі раніше визначеної митної вартості товарів, випущених у вільний обіг за митною декларацією від 15.07.2015 №100250001/2015/7844 на рівні 2,98 дол./кг до товару №3.

Суд вважає таке рішення відповідача необґрунтованим з огляду на те, що аналіз вищевказаного переліку документів, в тому числі додатково наданих позивачем відповідачу для митного оформлення товару, дає підстави для висновку про їх достатність для визначення митної вартості товару.

При цьому заслуговує на увагу те, що в оскаржуваному рішенні в частині зазначення підстав для коригування митної вартості відповідачем не зазначено які саме конкретні відомості щодо підтвердження числових значень складових митної вартості товарів відсутні у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості. Твердження відповідача про відсутність таких відомостей носить загальний характер, що в цій частині свідчить про необґрунтованість прийнятого митним органом рішення.

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем інформації про вартість страхування спростовуються матеріалами справи, оскільки довідкою про транспортні витрати від 22.09.2015 позивач повідомив митний орган про відсутність страхування.

Також відповідачу надано рахунок-фактуру від 22.09.2015№ DEF0548, який включав у себе умови поставки декількох контейнерів і з якого вбачається, що вартість послуг з морського перевезення товару з Нінгбо до Одеси складає 2 550,00 дол.США та включає: морський фрахт, враховуючи всі надбавки БАФ, КАФ та додатковий збір за безпеку. Наведене свідчить про те, що позивачем понесені витрати з додаткового збору за безпеку вантажу при перевезенні та такі витрати включені в митну вартість товару, тоді як позивач не вважав за необхідне додатково застрахувати товар, що не підлягає обов’язковому страхуванню.

Аналогічного висновку дійшов також Київський апеляційний адміністративний суд у постанові від 07.09.2017 в справі №826/28024/15 за позовом ТОВ «Софілайт» до Київської міської митниці ДФС про визнання незаконними та протиправними дій, скасування рішення, копія якої міститься у справі.

В указаній справі судом визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС від 12.10.2015 про коригування митної вартості, а в ході судового розгляду справи судом досліджувались та оцінювались вищевказані рахунок-фактура від 22.09.2015№ DEF0548 та довідка про транспортні витрати від 22.09.2015.

Відтак, з довідки позивача про транспортні витрати та листа від 09.10.2015 №09/10-2 вбачається, що вантаж додатково не страхувався.

Що стосується встановлених митним органом розбіжностей у поданих документах, а саме того, що зазначена в графі 10 сертифіката про походження товару від 10.09.2015 №С10144 дата рахунку фактури - 18.08.2015 не відповідає даті, яка вказана у рахунку фактурі, наданому до митного оформлення, в графі 44 ЕМД, якого зазначено дату 27.08.2015, то на підставі наявної в матеріалах справи копії листа контрагента позивача від 13.10.2015 судом встановлено, що наведене є технічною помилкою.

Аналогічна обставина також встановлена Київським апеляційним адміністративним судом в постанові від 07.09.2017 у справі №826/28024/15.

Доцільно погодитися з доводами позивача про те, що відповідно до приписів статей 44, 53 Митного кодексу України випадку сертифікат про походження товару не обов’язковим документом, необхідним для декларування товарів у даному випадку, отже даний документ і не є таким, що встановлює вартість імпортованих товарів та не може впливати на визначення їх митної вартості.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваних дій та рішення відповідача щодо коригування митної вартості товарів, що зумовлює необхідність задоволення позовних вимог.

Водночас, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що для відновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, достатнім буде визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості, оскільки прийняття цього рішення є похідним від вчинених відповідачем оскаржуваних дій. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 241-255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Софілайт» (04119, м.Київ, вул.Сім'ї Хохлових, 8А,) до Київської митниці ДФС (08307, м.Бориспіль, Київська область, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.10.2015 №125130013/2015/110059/2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Київської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Софілайт» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1705,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 з урахуванням пункту 15.5 цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова