Справа № 826/16358/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 квітня 2018 року № 826/16358/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом до проОСОБА_1 Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУДФС у м. Києві, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2016 року № в частині збільшення податкових зобов'язань на суму 4078 грн. 39 коп., штрафних (фінансових) санкцій на суму 1019 грн. 59 коп.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2016 року № в частині збільшення податкових зобов'язань на суму 54378 грн. 59 коп., штрафних (фінансових) санкцій на суму 13 594 грн. 64 коп.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Іщука І.О., в провадженні якого перебувала адміністративна справа та не була ним розглянута, справу було повторно розподілено між суддями.

За результатом повторного автоматичного розподілу судових справ, для розгляду справи було визначено суддю Вєкуа Н.Г.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2017 року справу №826/16358/16 прийнято до свого провадження суддею Вєкуа Н.Г. та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав на те, що податковим органом безпідставно прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, оскільки неповне та не об'єктивне з'ясування всіх обставин справи під час проведення перевірки призвело до необ'єктивних та упереджених висновків викладених в акті перевірки від 19.09.2016 року №11539/26-58-13-06-17-.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав.

В судовому засіданні відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного до 15.12.2017) ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 29.10.2015 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту №380/2099/08-А від 14.08.2008 року.

Згідно пп. 2.1, пп. 2.2 ст. 2 цього договору станом на дату укладання договору про внесення змін заборгованість за договором кредиту складає заборгованість за кредитом в сумі 18 887,00 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом в 11 901,33 доларів США 33 центи.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 договору сторони домовились, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 12 316,00 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 26.10.2015 року.

У разі належного виконання позичальником умов, які викладені у п. 3.1. цього договору про внесення змін, залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за договором кредиту підлягає анулюванню.

Згідно квитанції № FJB5 від 29.10.205 року позивачем погашена заборгованість у розмірі 12316,00 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи посадовими особами відповідача на підставі наказу від 23.08.2016 року №468, у відповідності з вимогами пп.75.1.2 п. 75 ст. 75, пп.78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст.. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1, місце проживання (податкова адреса):03124, АДРЕСА_1 з питань дотримання платником податків вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами проведеної перевірки Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві складено акт від 19.09.2016 року №11539/26-58-13-06-17-, яким встановлено:

- заниження оподатковуваного доходу в сумі 422 157,82 грн. за 2015 рік, чим порушено пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.17 «д» 164.2, п. 164.1 ст. 164, п. 176.1 ст. 176, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України;

- заниження оподатковуваного доходу в сумі 422 157,82 грн., чим порушено п. 16.1 підрозд.10 розд. ХХ Податкового кодексу України;

- неподання податкової декларації про майновий стан за 2015 рік, чим порушено пп.49.18.4, 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 05.10.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на суму 104778,20 грн. в т.ч. за податковими зобов'язаннями на суму 83822,56 грн. та штрафними (фінансовими санкціями) на суму 20955,64 грн.;

- від 05.10.2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на суму 7915,46 грн. в т.ч. за податковими зобов'язаннями на суму 6332,37 грн. та штрафними (фінансовими санкціями) на суму 1583,09 грн.;

- від 05.10.2016 року №, яким позивачу нараховано штраф у сумі 170 грн.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями від 05.10.2016 року № та № в частині, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Податкового кодексу України (далі - ПК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст.164 ПК України.

При цьому, відповідно до пп. 14.1.47, 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з пп. 14.1 ст. 14 зазначеного Кодексу дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

В свою чергу визначення «доходів» наведене у пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України, і розуміється як загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

У відповідності до п. 3.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011 за № 46/18784, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

З контексту наведених норм Кодексу слідує, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Як зазначено вище, та підтверджується квитанцією № FJB5 від 29.10.205 року позивачем погашена заборгованість у розмірі 12316,00 доларів США.

Таким чином, позивачем відповідно до умов договору про внесення змін №2 до договору кредиту №380/2099/08-А від 14.08.2008 року, виконано умови, які викладені у п. 3.1. цього договору.

В силу норм абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Між тим, у відповідності до пп. 165.1.49 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Так, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання (абз. «б» пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України).

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Нарахування пені та штрафів є лише засобом забезпечення виконання основного зобов'язання перед третьою особою - банком.

Таким чином, суд вважає, що на відміну від прощеного за кредитним договором боргу, скасована банком плата по кредиту не є доходом, отриманим як додаткове благо.

Аналогічні правові висновки наведені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 08.12.2015 № К/800/36455/15, від 10.02.2016 № К/800/26570/15, від 17.02.2016 № К/800/31271/15, від 23.02.2016 № К/800/46868/15 і К/800/53784/15, від 01.03.2016 № К/800/5293/15, від 31.05.2016 № К/800/63798/14, від 12.07.2016 К/800/15996/15.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2016 року № в частині збільшення податкових зобов'язань на суму 54378 грн. 59 коп., штрафних (фінансових) санкцій на суму 13 594 грн. 64 коп.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31.07.2014 № 1621-VII (далі - Закон № 1621-VII) Податковий кодекс України, а саме - розділ XX «Перехідні положення» підрозділ 10 доповнено пунктом 16-1, відповідно до якого тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлюється військовий збір. Вказаний Закон № 1621-VII набрав чинності з 03.08.2014.

Надалі положення п. 16-1 підр. 10 розд. ХХ ПК України щодо строку дії військового збору були продовженні до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № N 71-VIII, що набрав чинності з 1 січня 2015 року).

Відповідно до п.п. 1.1 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX ПК України (в редакціях чинних в період з 01.08.2014 по 30.06.2015) платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX ПК України ( вредакції, що діяла до 31.12.2014) об'єктом оподаткування збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Починаючи з 1 січня 2015 року об'єктом оподаткування цим збором визначено доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (тобто, розширено базу оподаткування військовим збором).

Підпунктом 1.4 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX ПК України визначено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (а саме 1,5% від об'єкта оподаткування).

Згідно п.п. 1.5 і 1. 6 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX ПК України відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) військового збору до бюджету є особи, визначені у ст. 171 ПК України. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Таким чином, з контексту вищенаведених норм Кодексу вбачається, що необхідною умовою для утримання податку та військового збору з доходів фізичної особи є наявність факту отримання доходів.

Оскільки, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2016 року № в частині збільшення податкових зобов'язань на суму 54378 грн. 59 коп., штрафних (фінансових) санкцій на суму 13 594 грн. 64 коп, то податкове повідомлення-рішення від 05.10.2016 року № в частині збільшення податкових зобов'язань на суму 4078 грн. 39 коп., штрафних (фінансових) санкцій на суму 1019 грн. 59 коп

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення.

Оцінюючи подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями, 77-78, 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2016 року № в частині збільшення податкових зобов'язань на суму 4078 грн. 39 коп., штрафних (фінансових) санкцій на суму 1019 грн. 59 коп.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.10.2016 року № в частині збільшення податкових зобов'язань на суму 54378 грн. 59 коп., штрафних (фінансових) санкцій на суму 13 594 грн. 64 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 128,65 грн. (одна тисяча сто двадцять вісім гривень 65 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа