Справа № 826/12860/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Костюк Л.О., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері фінансових послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері фінансових послуг, третя особа: Державна регуляторна служба України про визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15 вересня 2017 року № 3781 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» ліцензійних умов»;

2) визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4128 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18 жовтня 2017 року, незважаючи на оскарження розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15 вересня 2017 року № 3781 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім», відповідачем протиправно винесено розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4128 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)».

При прийнятті спірного розпорядження в діях Нацкомфінпослуг має місце неправильне, одностороннє застосування норм матеріального права, що виявилось у застосуванні до позивача найсуворішого виду санкції.

Крім того, в діях позивача відсутні порушення пункту 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4128 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)».

В решті вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що позивачем порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг та відповідних ліцензійних умов, а саме пункту 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, відповідно до якого фінансова установа зобов'язана виконувати укладені нею договори про надання фінансових послуг і під час укладання, виконання та припинення дії таких договорів дотримуватись вимог, визначених книгою п'ятою ЦК України та законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг.

При цьому, позивачем на усунення порушень пункту 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, зазначених у розпорядженні №3781 від 15.09.2017, листом від 06.10.2017 №2355 подано до Нацкомфінпослуг лише копію позовної заяви про оскарження розпорядження №3781 від 15.09.2017.

Разом з тим, будь-яких інших документів щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, в тому числі відповідних ліцензійних умов, зазначених у констатуючій частині розпорядження позивачем надано не було.

Таким чином, оскільки на момент складання Акту перевірки від 13.09.2017 №1766/13/6-2 позивачем не було виконано розпорядження №3781 від 15.09.2017, тому відповідач вирішив анулювати ліцензію Приватному акціонерному товариству «Київський страховий дім».

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що він виконав зобов'язання, передбачені спеціальними нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та прийняв відповідне рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Незгода ОСОБА_4 з вказаним рішенням не свідчить про порушення позивачем пункту 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.

При цьому, позивач 18.10.2017 усунув порушення, визначені в розпорядженні від 15 вересня 2017 року № 3781, що підтверджується листом від 18.10.2017 №2446 до прийняття розпорядження від 19.10.2017 №4128.

Також позивач зазначає, що примірник акту про невиконання останнім розпорядження щодо усунення порушень ліцензійних умов від 17.10.2017 №1889/13-6/3, на підставі якого винесено розпорядження від 19.10.2017 №4128, позивачу не надсилався.

Згідно частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, знаходиться за адресою: 04053, місто Київ, вул. Артема, буд. 37-41, офіс 407; відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі фінансових установ є суб'єктом нагляду.

26 січня 2016 року між ОСОБА_5 та Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7413610 (а.с. 55 Том I).

Відповідно до Договору забезпеченим транспортним засобом визначено транспортний засіб марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1.

28 жовтня 2016 року, о 7 год. 15 хв. за адресою: вул. Нігинське шосе, з боку Чехова в напрямку вул. Космонавтів, в місті Кам'янець-Подільському Хмельницької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та пішохода ОСОБА_6, а саме: наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка в результаті отриманих ушкоджень загинула на місці події.

31 жовтня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до позивача із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою (а.с. 54 Том I).

18 березня 2017 року із заявою про виплату страхового відшкодування (вхід. 739 від 22 березня 2017 року) звернувся ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 (а.с. 68-69), яка є донькою загиблої ОСОБА_6

Листом від 20 червня 2017 року № 1435 позивачем повідомлено ОСОБА_8 про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування у зв'язку з тим, що відповідно до постанови слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 17 лютого 2017 року «в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_5 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6.», кримінальне провадження № 0001999 у відношенні ОСОБА_5 закрито, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (а.с. 82-83 Том I).

03 липня 2017 року (відповідно до відмітки вхідної кореспонденції) на адресу Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг надійшли письмові звернення щодо неналежного виконання Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» зобов'язань за договорами страхування, зокрема від: ОСОБА_7 (представника ОСОБА_8) (а.с. 13-14 Том I).

12 липня 2017 року відповідачем на адресу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» направлено вимогу про надання інформації та документів, зокрема стосовно ОСОБА_7 (представника ОСОБА_8) протягом 7 календарних днів з дня отримання вимоги (вказана вимога отримана 17 липня 2017 року о 16:15 год відповідно до відмітки представника про отримання) (а.с. 12 Том I).

Листом від 24 липня 2017 року № 1694 позивачем надано відповідь Нацкомфінпослуг, в якому зазначено, що 20 червня 2017 року прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, надано копії наступних документів: повідомлення ОСОБА_5 від 31 жовтня 2016 року, заяви на виплату коштів від ОСОБА_7, постанови про закриття кримінального провадження, лист-відмову від 20 червня 2017 року (а.с. 15-16 Том I).

Згідно направлення від 30 серпня 2017 року № 37/13/6-13 Нацкомфінпослуг, за попереднім погодженням із Державною регуляторною службою України від 18 серпня 2017 року № 7143, призначено здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», дата початку здійснення позапланового заходу державного нагляду 31 серпня 2017 року, дата закінчення - 13 вересня 2017 року (а.с. 18-19 Том I).

31 серпня 2017 року позивачу вручено вимогу № 1, у якій у строк до 05 вересня 2017 року 12-00 год зобов'язано надати, серед іншого, всі матеріали страхової справи за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 січня 2016 року № АЕ/7413610 (в тому числі письмові пояснення стосовно результатів розгляду звернення ОСОБА_7 (представник ОСОБА_8) (а.с. 17 Том I).

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15 вересня 2017 року № 3781 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» ліцензійних умов» зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» усунути порушення законодавства про фінансові послуги, в тому числі відповідних ліцензійних умов, зазначені у констатуючий частині цього розпорядження, з наданням до Нацкомфінпослуг відповідних підтверджуючих документів, у термін виключно до 06 жовтня 2017 року (а.с. 48-52 Том I).

Вказане розпорядження прийнято на підставі Акту складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), які ліцензуються від 13 вересня 2017 року № 1766/13-6/2, за висновками якого встановлено невмотивовану відмову у виплаті страхового відшкодування гр. ОСОБА_8 (а.с. 20-46 Том I).

Листом від 06 жовтня 2017 року позивачем повідомлено Нацкомфінпослуг про оскарження розпорядження від 15 вересня 2017 року № 3781 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» ліцензійних умов» у судовому порядку (а.с. 152 Том II).

17 жовтня 2017 року відповідачем складено акт № 1889/13-6/3 про невиконання Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для провадження страхової діяльності (а.с. 149 Том I).

Листом Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» від 18 жовтня 2017 року № 2446 (який отриманий відповідачем відповідно до відмітки вхідної кореспонденції 18 жовтня 2017 року за № 8531/ск1к) Нацкомфінпослуг повідомлено про виконання вимог розпорядження від 15 вересня 2017 року та здійснення виплати страхового відшкодування ОСОБА_8 у розмірі 34800 грн та пені у розмірі 2836 грн 44 коп. (а.с. 153 Том II).

Однак, розпорядженням Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4128 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» анульовано ліцензії Приватному акціонерному товариству «Київський страховий дім» () (що видані розпорядженнями Держфінпослуг від 30 листопада 2006 року № 6469, від 08 листопада 2007 року № 8234, від 16 січня 2007 року № 6617, від 26 листопада 2009 року № 868, від 14 березня 2006 року № 5475, від 19 червня 2007 року № 7469, від 23 жовтня 2008 року № 1223, від 27 лютого 2007 року № 6851, від 04 серпня 2011 року № 507 та розпорядженням Нацкомфінпослуг від 10 вересня 2013 року № 3129) на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування:

обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації;

добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу);

добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізників);

добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ;

добровільного страхування залізничного транспорту;

добровільного страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту);

добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту (морського внутрішнього та інших видів водного транспорту), вантажів та багажу (вантажобагажу));

добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров'я);

добровільного страхування медичних витрат;

добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного);

обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків при перевезенні небезпечних вантажів;

добровільного страхування від нещасних випадків;

обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті;

добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (крім цивільної відповідальності власників наземного транспорту, відповідальності власників повітряного транспорту, відповідальності водного транспорту (включаючи відповідальність перевізника);

добровільного страхування повітряного транспорту;

обов'язкового особистого страхування працівників відомчої (крім тих, працюють в установах і організаціях, що фінансуються з державного бюджету України) та сільської пожежної охорони і членів добровільних пожежних дружин (команд);

обов'язкового страхування спортсменів вищих категорій;

добровільного страхування фінансових ризиків;

обов'язкового страхування цивільної відповідальності суб'єктів господарювання за шкоду, яку може бути заподіяно пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні об'єкти та об'єкти, господарська діяльність на яких може призвести до аварій екологічного та санітарно-епідеміологічного характеру;

обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

обов'язкового страхування цивільної відповідальності громадян України, що мають у власності чи іншому законному володінні зброю, за шкоду, яка може бути заподіяна третій особі або її майну внаслідок володіння, зберігання чи використання цієї зброї;

обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса (а.с. 45-48 Том II).

У подальшому, 20 жовтня 2017 року позивачем подано скаргу до Державної регуляторної служби України на розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4128 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», яка, за повідомленням сторін, на момент розгляду справи у суді не розглянута (а.с. 113-122 Том II).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15 вересня 2017 року № 3781 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» ліцензійних умов» є актом індивідуальної дії, носить одноразовий характер, а тому не передбачає правових наслідків у подальшому для позивача, відтак, прийняте розпорядження є обґрунтованим та скасуванню не підлягає. Разом з тим, оскільки станом на 18 жовтня 2017 року позивачем виконані вимоги розпорядження від 15 вересня 2017 року № 3781 в повному обсязі, порушення усунуті, про що повідомлено відповідача, відтак, застосування заходів впливу у вигляді анулювання ліцензії станом на 19 жовтня 2017 року з підстав невиконання Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» вимог розпорядження від 15 вересня 2017 року № 3781 та не усунення порушень є необґрунтованим, з огляду на надані позивачем докази виплати страхового відшкодування ОСОБА_8 у розмірі 34800 грн та пені у розмірі 2836 грн 44 коп., тому розпорядження від 19 жовтня 2017 року № 4128 підлягає скасуванню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III (далі - Закон №2664-III).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №2664-III державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється шляхом, зокрема: ведення державних реєстрів фінансових установ і реєстрів осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та ліцензування діяльності з надання фінансових послуг; застосування уповноваженими державними органами заходів впливу; проведення інших заходів з державного регулювання ринків фінансових послуг.

Згідно абзацу четвертого частини першої статті 21 Закону №2664-III державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Частиною першою статті 28 Закону №2664-III передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції, серед іншого: розробляє і затверджує нормативно-правові акти, обов'язкові до виконання центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, учасниками ринків фінансових послуг, їх об'єднаннями, контролює їх виконання; здійснює реєстрацію та веде Державний реєстр фінансових установ, а у визначених нею випадках - реєстри осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, забезпечує ведення загальнодоступної інформаційної бази даних про фінансові установи та визначає перелік і вимоги до документів, що подаються для внесення інформації до зазначених реєстрів та бази даних; здійснює контроль за достовірністю інформації, що надається учасниками ринку фінансових послуг; проводить самостійно чи разом з іншими державними органами перевірку діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), а також інших юридичних осіб та фізичних осіб, які здійснюють діяльність з надання фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації; у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

У відповідності до статті 39 Закону Закону №2664-III у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Частиною першої статті 40 Закону №2664-III визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати, серед іншого, такі заходи впливу: зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення; накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону; тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги.

У відповідності до пункту 2.1 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого Розпорядженням відповідача від 20 листопада 2012 року №2319 (далі - Положення №2319), Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: 1) зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення; 2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3)накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; 4) тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; 9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Повноваження Нацкомфінпослуг щодо обмеження або відкликання ліцензії страховика на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг реалізуються відповідно до Закону України «Про страхування».

Згідно частини другої статті 40 Закону №2664-III порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Відповідно до пункту 2.2 Положення №2319 рішення про зобов'язання порушника вжити заходів для усунення порушення оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг. Метою застосування даного заходу впливу є усунення особою у визначений у розпорядженні (приписі) строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги.

Письмове розпорядження (припис) Нацкомфінпослуг повинно містити: дату та номер розпорядження (припису), місце його складання; відомості про особу (повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, код за ЄДРПОУ); зміст виявленого порушення законодавства про фінансові послуги; норму законодавства про фінансові послуги, яку порушено особою; посилання на дату і номер акта про правопорушення, в якому зафіксоване порушення законодавства про фінансові послуги; строк усунення особою порушення законодавства про фінансові послуги та повідомлення Нацкомфінпослуг про усунення порушення законодавства про фінансові послуги; прізвище, ініціали та підпис Голови Нацкомфінпослуг або члена Нацкомфінпослуг, який виконує обов'язки та повноваження Голови Нацкомфінпослуг; відбиток печатки Нацкомфінпослуг.

Невиконання вимог письмового розпорядження (припису) є підставою для застосування інших заходів впливу у визначених законом випадках.

Як свідчать матеріали справи, у відповідності до Акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) які ліцензуються від 13 вересня 2017 року № 1766/13-6/2, встановлено порушення позивачем пункту 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року № 913 (далі по тексту - Ліцензійні умови) (а.с. 20-46 Том I).

Згідно пункту 35 Ліцензійних умов фінансова установа зобов'язана виконувати укладені нею договори з надання фінансових послуг і під час укладання, виконання та припинення дії таких договорів дотримуватися вимог, визначених книгою п'ятою Цивільного кодексу України та законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг.

Відповідно до пункту 1.7 розділу 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 5 вказаного Закону визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 17 лютого 2017 року «в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_5 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6.». Кримінальне провадження № 0001999 у відношенні ОСОБА_5 закрито, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, тому позивачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування гр. ОСОБА_5 (а.с. 65-67 Том I).

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що незгода ОСОБА_4 з вказаним рішенням не свідчить про порушення позивачем пункту 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, як вважає апелянт.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що рішення Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» від 20 червня 2017 року № 1435 про відмову у виплаті страхового відшкодування було оскаржено в судовому порядку.

Разом з тим, у даному випадку предметом оскарження є правомірність розпоряджень Нацкомфінпослуг від 15 вересня 2017 року № 3781 та від 19 жовтня 2017 року № 4128.

Колегія суддів погоджується з висновкому суду першої інстанції, що розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15 вересня 2017 року № 3781 «Про усунення порушень Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» ліцензійних умов» є актом індивідуальної дії, носить одноразовий характер, тому не передбачає правових наслідків у подальшому для позивача, відтак прийняте розпорядження є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Однак, щодо скасування розпорядження Нацкомфінпослуг від 19 жовтня 2017 року № 4128, слід відзначити наступне.

Як свідчать матеріали справи, розпорядженням Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4128 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» анульовано ліцензії Приватному акціонерному товариству «Київський страховий дім» () (що видані розпорядженнями Держфінпослуг від 30 листопада 2006 року № 6469, від 08 листопада 2007 року № 8234, від 16 січня 2007 року № 6617, від 26 листопада 2009 року № 868, від 14 березня 2006 року № 5475, від 19 червня 2007 року № 7469, від 23 жовтня 2008 року № 1223, від 27 лютого 2007 року № 6851, від 04 серпня 2011 року № 507 та розпорядженням Нацкомфінпослуг від 10 вересня 2013 року № 3129) на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування (а.с. 45-48 Том II).

Відповідно до розділу 4 Положення № 2319 провадження у справі про правопорушення є обов'язковою передумовою застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення.

Виявлені посадовими особами Нацкомфінпослуг факти порушення законодавства про фінансові послуги викладаються в акті про правопорушення із зазначенням доказів (документів, даних та інформації), що підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги, та з посиланням на відповідну норму закону та/або іншого нормативно-правового акта.

Акт про правопорушення, складений посадовою особою Нацкомфінпослуг, повинен містити документи, дані та інформацію, які підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги. Такі документи, дані та інформація долучаються до акта про правопорушення.

У разі виявлення порушення законодавства про фінансові послуги під час проведення перевірки (інспекції) акт про правопорушення складається не пізніше п'яти робочих днів після підписання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта перевірки (інспекції).

Днем початку провадження у справі про правопорушення є дата складання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта про правопорушення.

Акт про правопорушення складається та підписується в двох примірниках не пізніше 15 робочих днів з дати виявлення порушення законодавства про фінансові послуги.

Нацкомфінпослуг як колегіальний орган приймає рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, протягом 60 календарних днів з дня порушення провадження у справі про правопорушення.

До акта про правопорушення долучаються пояснення керівника або уповноваженого представника особи, інші документи, що стосуються справи про правопорушення (далі - матеріали про правопорушення).

Примірник акта про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п'яти днів з дати його складання з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів відкриття провадження про правопорушення, доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду відповідної справи про правопорушення, доказів направлення на адресу позивача акту про невиконання Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для провадження страхової діяльності.

Згідно частин першої та другої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є: 1) заява ліцензіата про анулювання власної ліцензії. Не є підставою для анулювання ліцензії заява ліцензіата про анулювання його ліцензії, що подана після видання органом ліцензування розпорядчого документа про проведення перевірки додержання таким ліцензіатом вимог ліцензійних умов і до закінчення строку: перевірки та усунення порушень ліцензійних умов (у разі їх наявності); у тридцять робочих днів після спливу терміну виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов (крім випадку видання протягом цього строку органом ліцензування розпорядчого документа про проведення позапланової перевірки виконання ліцензіатом розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов); 2) набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання ліцензії або скасування такого рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування; 3) наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця), крім випадку та строку, передбачених частиною четвертою статті 15 цього Закону; 4) подання копії свідоцтва про смерть фізичної особи - підприємця (у разі відсутності правонаступника); 5) акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності; 6) акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов. Повторним порушенням ліцензіатом ліцензійних умов вважається вчинення ним протягом двох років з дня видання органом ліцензування розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження; 7) акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб'єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії; 8) акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки); 9) акт про документальне підтвердження встановлення факту контролю (вирішального впливу) за діяльністю ліцензіата осіб інших держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України «Про оборону України», та (або) дії яких створюють умови для виникнення воєнного конфлікту, застосування воєнної сили проти України; 10) несплата за видачу ліцензії відповідно до частини другої статті 14 цього Закону.

Відповідно до пункту 4.21 Положення № 2319 за результатами розгляду справи про правопорушення Нацкомфінпослуг або уповноважена особа Нацкомфінпослуг приймає одне з таких рішень: про застосування заходу впливу; про закриття справи про правопорушення.

Як свідчать матеріали справи, 17 жовтня 2017 року відповідачем складено Акт № 1889/13-6/3 про невиконання Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для провадження страхової діяльності (а.с. 149 Том II).

Однак, листом Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» від 18 жовтня 2017 року № 2446 (який отриманий відповідачем відповідно до відмітки вхідної кореспонденції 18 жовтня 2017 року за № 8531/ск1к) Нацкомфінпослуг повідомлено про виконання вимог розпорядження від 15 вересня 2017 року та здійснення виплати страхового відшкодування ОСОБА_8 у розмірі 34800 грн та пені у розмірі 2836 грн 44 коп. (а.с. 153 Том II).

Також, 19 жовтня 2017 року, особою, за скаргою якої проведена перевірка Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», подано інформацію про виплату страхового відшкодування за полісом № АЕ/7413610 та відмову від всіх звернень (а.с. 43 Том II).

Вказане свідчить про те, що станом на 18 жовтня 2017 року позивачем виконані вимоги розпорядження від 15 вересня 2017 року № 3781 в повному обсязі та усунуто порушення.

Відтак, доводи апелянта стосовно ненадання позивачем будь-яких документів щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, в тому числі відповідних ліцензійних умов, зазначених у розпорядженні від 15 вересня 2017 року № 3781 спростовується вищевикладеним.

При цьому, відповідач у своїй апеляційній скарзі не заперечує надходження листа від позивача від 18 жовтня 2017 року за № 8531/ск1к про виконання розпорядження №3781 та виплату страхового відшкодування.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з розпорядження від 19 жовтня 2017 року № 4128 вбачається, що ліцензії Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» анульовані у зв'язку з відсутністю доказів усунення порушень, вказаних у розпорядженні від 15 вересня 2017 року, оскільки невиконання вимог письмового розпорядження (припису) є підставою для застосування інших заходів впливу у визначених законом випадках.

Відтак, застосування заходів впливу у вигляді анулювання ліцензії станом на 19 жовтня 2017 року з підстав невиконання Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» вимог розпорядження від 15 вересня 2017 року № 3781 та не усунення порушень є необґрунтованим, зважаючи на подані позивачем докази виплати страхового відшкодування ОСОБА_8 у розмірі 34800 грн та пені у розмірі 2836 грн 44 коп. (а.с. 153 Том II).

Крім цього, відповідно до пункту 2.5 Положення № 2319 рішення про анулювання (відкликання) ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг оформляється у вигляді письмового розпорядження Нацкомфінпослуг, яким особі забороняється укладати договори зі споживачами фінансових послуг щодо зазначеного в рішенні виду (видів) фінансових послуг без права подальшого поновлення дії такої ліцензії.

У разі тимчасового зупинення (обмеження) або анулювання (відкликання) ліцензії особа повинна виконувати свої зобов'язання за укладеними договорами зі споживачами фінансових послуг щодо зазначеного в рішенні виду (видів) фінансових послуг.

Розпорядження повинно містити: дату та номер розпорядження, місце його складання; відомості про особу (повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, код за ЄДРПОУ); зміст виявленого порушення законодавства про фінансові послуги; норму законодавства про фінансові послуги, яку порушено особою; посилання на дату та номер акта про правопорушення, у якому зафіксовано порушення особою законодавства про фінансові послуги; прізвище, ініціали та підпис Голови Нацкомфінпослуг або члена Нацкомфінпослуг, який виконує обов'язки та повноваження Голови Нацкомфінпослуг; дату набрання чинності розпорядженням; відбиток печатки Нацкомфінпослуг.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, розпорядження від 19 жовтня 2017 року № 4128 складено із порушенням пункту 2.5 Положення № 2319, оскільки не містить інформації про особу (повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, код за ЄДРПОУ), норму законодавства про фінансові послуги, яку порушено особою, норму законодавства про фінансові послуги, яку порушено особою.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на вказане, розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 жовтня 2017 року № 4128 «Про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апелянта щодо помилкового застосування судом першої інстанції Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого Розпорядженням відповідача від 20 листопада 2012 року №2319, у той час як ліцензія позивачу анульована на підставі п.5 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», колегією суддів не приймається до уваги, оскільки згідно Преамбули Положення №2319 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг розробила та затвердила вказане Положення у відповідності до вимог пунктів 1, 10 частини першої статті 28, статей 39 - 42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», підпунктів 4, 40 пункту 4, пункту 13 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070.

Згідно п. 1.1 Положення №2319 - це Положення визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Положення №2319 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 за № 2112/22424, є чинним та окремі положення неконституційними не визнані.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері фінансових послуг - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Л.О. Костюк,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 07 травня 2018 року.