Справа № 815/6057/17
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6057/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Соколенко О.М.;

при секретарі Любімовій О.Є.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1Г.(за довіреністю),

представника третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 (за довіреностями),-

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_3, в якому позивач просить суд скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер: ОД44, зареєстровану 19.10.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, щодо реконструкції нежитлового підвального приміщення, загальною площею 119,20 кв.м., без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані та цільового призначення, Одеса, вул.Жуковського, 39.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.06.2017 року в ході інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості співробітниками Департаменту встановлено факт того, що у приміщенні, розташованому за адресою: м. Одеса, Жуковського, 39 знаходиться кафе; доступу до вказаного обєкту Департаменту не надано. Згідно з інформації, яка міститься на сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України встановлено, що на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації ОД № 44 відбулася реконструкція нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів фундаментів, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39.

Позивач вказує, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22962343 від 23.10.2017 року про реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення, загальною площею 119,2 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, Жуковського, 39, власники - громадяни України ОСОБА_5 та ОСОБА_3; підставою виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу № 1742 від 23.10.2017 року. Згідно реєстру декларацій про готовність обєктів до експлуатації, що знаходиться на сайті ДАБІ України, вищезазначена декларація є чинною і обєктом реконструкції зазначено нежитлове приміщення за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Жуковського, 39.

Водночас, у позовній заяві позивач вказує, що територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради є власником всього житлового та нежитлового фонду, управління яким здійснює Департамент комунальної власності Одеської міської ради відповідно до власних повноважень, наданих Положенням про Департамент комунальної власності Одеської міської ради та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Право власності на вищевказані обєкти нерухомості підтверджується постановою КМУ від 05.11.1991 року «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» та рішенням Одеської обласної ради народних депутатів «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» від 25.11.1991 року № 266-ХХІ де вказано, що весь житловий і нежитловий фонд переходить до комунальної власності. Позивач вказує, що Цивільний кодекс УРСР, який діяв до 01.01.2004 року, не передбачав обов'язкової державної реєстрації права власності при здійсненні правочинів.

Також Департамент комунальної власності Одеської міської ради зазначає, що згідно свідоцтва про право власності, яке видане 25.05.2009 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, обєкт, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського,39, складається з будівлі літ. «А», загальною площею 2385,4 кв.м., основною площею 1395,4 кв.м., належить територіальній громаді м. Одеси, в особі Одеської міської ради. Приміщення по вул. Жуковського,39 площею 119,2 кв.м. було обєктом цивільної оборони, а отже, як зазначає позивач, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного майна" не підлягає приватизації.

На думку позивача, Департаментом ДАБІ в Одеській області неправомірно зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації, що стало підставою для реєстрації за ОСОБА_5 ОСОБА_3 права власності в Державному реєстрі речових прав на нежитлове підвальне приміщення, що належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Одеси, тому реєстрація вказаної декларації підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене та з посиланням на положення ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ч.6 ст.36, ч.3, ч.4 ст.37, ч.1 ст.39, ч.2 ст.39-1, ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.7-9 п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 року №461, позивач просить суд скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер: ОД 44, зареєстровану 19.10.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, щодо реконструкції нежитлового підвального приміщення, загальною площею 119,20 кв.м., без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані та цільового призначення, Одеса, вул. Жуковського, 39.

Ухвалою суду від 24.11.2017 року позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви до 08.12.2017 року шляхом надання до суду документів, зазначених в ухвалі суду та відповідних пояснень стосовно третіх осіб та їх телефонних засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

На виконання вимог ухвали суду від 24.11.2017 року, з боку позивача через канцелярію суду 05.12.2017 року за вх. №33555/17 надійшли до суду: письмові пояснення (т.1 а.с.32-35) разом із рішенням Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року №266-XXI, направленням №172 на проведення обстеження та технічної інвентаризації, свідоцтвом на нежитлову будівлю СЗОШ №119 від 25.50.2009 року, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.03.2009 року №201, посадовою інструкцією старшого інспектора відділу інвентаризації та реєстрації комунальної установи Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради, листом управління з надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення від 06.04.2010 року №156, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.11.2004 року №710 (які надані у копіях) та клопотанням про забезпечення доказів.

У вказаних письмових поясненнях представником позивача зазначено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими субєктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» був затверджений перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). Зокрема, до такого майна був віднесений житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів. На виконання зазначеної постанови, рішенням Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» до переліку державного майна, що передається у власність міст обласного підпорядкування був включений житловий та нежитловий фонд місцевих рад народних депутатів. Із змісту листа Управління з надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення від 06.04.2010 року № 156 встановлено, що на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів № 1584 від 02.12.1993 року захисна споруда № 56008, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39 переведена у простіше укриття (тобто підвал). З огляду на зазначене, позивач вказує, що територіальною громадою м. Одеси було набуто право комунальної власності на весь нежитловий фонд в порядку, передбаченому законодавством України.

Окрім того, у вказаних поясненнях представником позивача зазначено, що обґрунтовуючи позов Департамент посилався на рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 19.03.2009 року № 201, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності від 25.05.2009 року, згідно якого обєкт, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського,39, складається з будівлі літ. «А», загальною площею 2385,4 кв.м, основною площею 1395,4 кв.м, належить територіальній громаді м. Одеси, в особі Одеської міської ради. Даним свідоцтвом за територіальною громадою м. Одеси було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю загальноосвітньої школи № 119. Як вбачається з фотофіксації акта обстеження від 14.06.2017 року підвальне приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39 є частиною будинку, в якій розташована загальноосвітня школа 119, а отже спірний підвал є власністю територіальної громади м. Одеси. Окрім цього, виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення від 25.11.2004 року № 710 про реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою м. Одеси на обєкти нерухомого майна, розташовані у місті Одесі, зокрема на нежитлове підвальне приміщення № 601, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського 39. Таким чином, як стверджує позивач, територіальною громадою м. Одеси набуто право власності на нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 119,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39.

Також, у своїх поясненнях виконавчий комітет Одеської міської ради вказує, що було прийнято рішення від 25.11.2004 року про реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою м. Одеси на обєкти нерухомого майна, розташовані у місті Одесі, зокрема і на нежитлове підвальне приміщення, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського 39, підставою для прийняття якого стало рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ.

Ухвалою суду від 11 грудня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Разом з цим, 11 грудня 2017 року судом прийнято ухвалу про витребування з Одеської філії державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Департаменту ДАБІ в Одеській області доказів по справі.

Ухвалою суду від 11.12.2017 року судом закінчено підготовче провадження у справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації та призначено дану справу до судового розгляду на 26 грудня 2017 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року у звязку із набуттям чинності Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 року №2147-VIII, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу та призначено підготовче засідання на 17.01.2018 року.

11 січня 2018 року через канцелярію суду за вх. №644/18 від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли засвідчені копії реєстраційної справи №01 на обєкт нерухомого майна нежитлового приміщення №39 по вул. Жуковського у м.Одесі (т.1 а.с.128-261).

У підготовчому засіданні 17.01.2018 року судом долучено до матеріалів справи засвідчені копії реєстраційної справи №01 на обєкт нерухомого майна нежитлового приміщення №39 по вул. Жуковського у м.Одесі, про що постановлено відповідну ухвалу на місці.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 06.02.2018 року о 14:00 год. у звязку із необхідністю ознайомлення представника позивача та представника третьої особи ОСОБА_5 з матеріалами справи.

29 січня 2018 року через канцелярію суду за вх. №1949/18 від представника Департаменту ДАБІ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву з доказами направлення його копії на адресу учасників справи (т.2 а.с.55-58), в якому, з посиланням на положення ст.39, п.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Указ Президента України від 08.04.2011 року № 439/2011, яким затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, п.п.20,21,29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 вказано, що Департамент виконує лише функції з перевірки повноти заповнення та правильності оформлення декларації, а відповідальність за достовірність даних у такій декларації відповідно до частини 10 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», несе саме замовник. З урахуванням вищевикладеного, у відзиві зазначається, що Департамент не мав право повернути оскаржувану декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки була повнота даних, внесених до неї. Таким чином, як стверджує відповідач, Департамент діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами діючого законодавства. Окрім того, у відзиві на позовну заяві відповідач вказує, що скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації є вимогою, яка є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача - Департаменту ДАБІ в Одеській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

06 лютого 2018 року за вх. №ЕП/678/18 засобами електронного звязку, а також 09.02.2018 року за вх. №№3851/18 нарочно від представника третьої особи ОСОБА_5 до суду надійшли письмові пояснення до позову разом із доказами направлення їх копій на адреси учасників справи (т.2 а.с.62-67, 141-143), у яких зазначено, що ОСОБА_5 вважає заявлений позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не піддягає задоволенню.

Так, у поясненнях третьої особи ОСОБА_5 вказано, що зі змісту заявленого позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що нібито в оскаржувану декларацію внесено недостовірні відомості, адже на думку Департаменту комунальної власності Одеської міської ради нежитлове підвальне приміщення за адресою: м, Одеса, вул. Жуковського, 39 на праві комунальної власності належить територіальній громаді м. Одеси. Однак, на думку третьої особи, вищевказані обставини спростовуються наступним.

Відповідно до договору дарування від 13.01.2011 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_5 допоміжне приміщення (підвал), загальною площею 119,2 кв.м., що знаходяться в місті Одесі по вулиці Жуковського, буд. 39. Вказане допоміжне приміщення (підвал) належало дарувальнику ОСОБА_8 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 28.01.2009 року Р№ 343, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» у книзі 85неж на стор.54, номер запису 2139, реєстраційний № 24495754. Тобто, вказане нежитлове приміщення станом на 25.05.2009 року (час оформлення свідоцтва про право власності, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради) вже перебувало у приватній власності фізичних осіб, що спростовує твердження позивача, що дане приміщення на праві комунальної власності належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Також представник третьої особи ОСОБА_5 зазначає, що 07.09.2011 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» на підставі договору дарування від 13.01.2011 року право власності на допоміжне приміщення (підвал) зареєстровано за ОСОБА_5, якою в подальшому проведено реконструкцію вказаного нежитлового приміщення та подано на затвердження Департаменту ДАБІ в Одеській області декларацію про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., вул. Жуковського, буд. 39». 19.10.2015 року Департаментом ДАБІ в Одеській області проведено реєстрацію вказаної декларації за № ОД 44. Третя особа - ОСОБА_5 наголошує у своїх поясненнях на тому, що на момент реєстрації спірної декларації вона була власником зазначеного нежитлового приміщення. Таким чином, на думку третьої особи, посилання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на те, що нежитлове підвальне приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39 на праві комунальної власності належить територіальній громаді м. Одеси, є необґрунтованим та спростовується вищенаведеними фактами.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання на 22.02.2018 року о 15:00 год.

08 лютого 2018 року через канцелярію суду за вх. №371/18 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача та пояснення в порядку статті 49 КАС України на пояснення третьої особи ОСОБА_5 (з доказами направлення їх копії на адреси учасників справи) (т.2 а.с.115-131).

Так, у відповіді на відзив на позовну заяву представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради вказує, що основною підставою для звернення Департаменту до суду стало те, що спірне приміщення, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39 вибуло з комунальної власності територіальної громади м. Одеси в результаті внесення недостовірних відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме, до декларації про готовність обєкта до експлуатації .

Окрім тих обставин та доводів, що вже були зазначені позивачем у позовній заяві та поясненнях, наданих до суду 05.12.2017 року, у відповіді на відзиві додатково зазначено, що з реєстраційної справи, яка була витребувана за ухвалою Одеського окружного адміністративного суду встановлено, що був укладений договір дарування між ОСОБА_8 та ОСОБА_5. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла у дар допоміжне приміщення, загальною площею 119,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39. В подальшому встановлено, що 19.10.2015 року гр. ОСОБА_5 отримано декларацію про готовність обєкта до експлуатації. В свою чергу, згідно реєстру декларацій про готовність обєктів до експлуатації, яка знаходиться на сайті ДАБІ України, вищезазначена декларація є чинною і обєктом реконструкції зазначено нежитлове приміщення за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Жуковського, 39. Після чого, гр. ОСОБА_5 отримала технічний паспорт із зміненою площею з 119,2 кв.м. на 201,9 кв.м., однак підстави зміни, які були внесені, не зазначено. Департамент звертає увагу суду на те, що в декларації про готовність обєкта до експлуатації зазначено, що реконструкція нежитлового приміщення проводилась без зміни геометричних параметрів фундаментів у плані, а також була видана без зміни геометричних даних, однак, незрозумілим є підстави зміни площі.

Позивач вказує, що на ДАБІ в Одеській області, що є органом державного архітектурно-будівельного контролю, покладено функції контролю за дотриманням містобудівного законодавства, що, крім іншого, передбачає перевірку зазначених у декларації відомостей на предмет достовірності та, у випадку виявлення недостовірної інформації, вжиття заходів реагування, передбачених законодавством.

Також, посилаючись на положення ч.2 ст.39-1, ч.3, ч.4 ст.37, ч.7 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, позивач зазначає, що був відсутній дозвіл на виконання будівельних робіт, а отже спірний обєкт після реконструкції був збільшений з 119,2 кв.м. до 200,1 кв.м., без надання відповідних правовстановлюючих документів на приміщення такої площі, що є наданням з боку третьої особи недостовірних даних, у звязку із чим, спірна декларація підлягає скасуванню.

У поясненнях, наданих у відповідь на пояснення третьої особи ОСОБА_5 (т.2 а.с.120-124) позивач посилається на обставини та доводи, аналогічні тим, які викладені у відповіді на відзив відповідача. Окрім того, додатково позивачем зазначається, що саме з 1991 р. виникло право власності у територіальної громади м. Одеси. Обовязковість державної реєстрації встановлена з 01.01.2004 року (з набранням чинності новим Цивільним кодексом України), однак, як вказує позивач, відсутність реєстрації за власником на обєкт нерухомості не позбавляє його права власності на такий обєкт, адже на момент отримання права власності вимоги законодавства щодо реєстрації права власності були відсутні. Окрім того, позивач зазначає, що судами інших касаційних інстанцій вже встановлювався факт того, що весь житловий та нежитловий фонд в межах міста Одеси, за виключенням державної, колективної власності та особистої власності, перейшов до комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Такої правової позиції, як вказує Департамент, дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїх ухвалах від 05.10.2011 року №6-1468св10 та від 09.07.2014 року №6-3605св14.

22 лютого 2018 року через канцелярію суду за вх. №52449/18 від представника ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, оскільки останній набув право власності на спірний обєкт нерухомості 23.10.2017 року (т.2 а.с.151-152).

22 лютого 2018 року судом залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, про що постановлено відповідну ухвалу на місці, яка занесена до протоколу судового засідання.

У цьому ж судовому засідання судом долучено до матеріалів справи письмові пояснення щодо позову, які надані представником ОСОБА_2 (т.2 а.с.161-167) та у яких зазначено, що ані станом на момент подання позивачем позовної заяви, ані станом на 22.02.2018 року, право власності на спірне нерухоме майно, яке належить на праві спільної приватної власності, позивачем не оскаржується, і не є скасованим. Оскільки позовні вимоги щодо скасування декларації є похідними від спору щодо такого майна, то це свідчить про необхідність встановлення судом, що насправді є безпосередньою підставою для звернення з позовом - неправомірне вибуття у позивача права власності на нерухоме майно чи недотримання відповідачем вимог містобудівного законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 у поясненнях звертає увагу суду на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно від 19.02.2018 року за №114536744, яка отримання третьої особою з публічного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за пошуком об'єктів нерухомого майна, які знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Жуковського, будинок 39, зі змісту якої вбачається чисельність зареєстрованих (тобто, дані, які внесені до реєстру речового права) об'єктів нерухомого майна, які розташовані за адресою: місто Одеса, вулиця Жуковського, будинок 39. Третя особа ОСОБА_2 також зазначає, що перелік вищевказаних об'єктів нерухомого майна не є вичерпним, оскільки відображає виключно інформацію щодо права власності, записи яких були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після набрання чинності Порядком ведення реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року N 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У своїх поясненнях представник третьої особи ОСОБА_2, на спростування посилань позивача на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.10.2011 року №6-1468св10 та від 09.07.2014 року №6-3605св14, вказує, що аналізуючи зміст наведених позивачем судових рішень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, не можна дістатися висновку щодо того факту, що цими актами підтверджено неправомірне вибуття із володіння позивача спірного нерухомого майна, оскільки позивач за вказаними судовими актами визнавав за собою право власності на інше нерухоме майно, за інших підстав.

Також, у поясненнях представник третьої особи ОСОБА_2 вказує, що позивачем не надані докази правомірного володіння об'єктом нерухомого майна: реєстраційний номер 01, чи іншого нерухомого майна до його законної реконструкції, у відповідності до вимог містобудівного законодавства. Єдиним документом, на який посилається позивач, що за його доводами підтверджує право власності на нерухоме майно, за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39, є постанова Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 р. «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю) та рішення Одеської обласної ради народних депутатів № 266 -XXI від 25.11.1991 р. «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області». Однак, як зазначає третя особа, будівля за адресою: місто Одеса, вул. Жуковського, 39, включає в себе як-то комунальну власність, так і приватну власність, що зареєстрована у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто, позивач не є одноособовим власником зазначеної будівлі.

Враховуючи вищевикладене, на думку третьої особи, позовна заява є такою, що порушує норми процесуального права, а саме приписи ч.1 ст.100 КАС України (у редакції на момент подання позовної заяви), ч.2 ст.4 КАС України (у редакції на момент подання позовної заяви) та норми матеріального права, а саме: ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України, з урахуванням чого, на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, ч.2 ст.183 КАС України, представник третьої особи просив у своїх поясненнях суд: 1) у звязку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду залишити позовну заяву без розгляду; 2) у позовних вимогах відмовити повністю, провадження по справі закрити.

При цьому, у судовому засіданні 22.02.2018 року судом звернуто увагу представника третьої особи ОСОБА_2 на те, що письмові пояснення третя особа надає на позов або/та відзив відповідно до ст.165 КАС України, а клопотання процесуального характеру мають бути оформлені відповідно до положень ст.ст.166-167 КАС України.

Оскільки письмові пояснення (враховуючи вимоги, які зазначені у них) містять також клопотання процесуального характеру, судом, з урахуванням також встановлення правильного змісту пояснень та кожного із клопотань та їх обґрунтувань) запропоновано представнику третьої особи ОСОБА_2 надати письмові пояснення на позов або/та відзив відповідно до ст.165 КАС України та клопотання процесуального характеру, які мають бути оформлені відповідно до положень ст.ст.166-167 КАС України.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року, оскільки існувала необхідність у наданні з боку позивача додаткових доказів, зважаючи на те, що у підготовчому засіданні 22.02.2018 року судом встановлені строки для подання учасниками справи заяв по суті справи та клопотань процесуального характеру, а також враховуючи положення ч.4 ст.173 КАС України, судом продовжено строк підготовчого провадження у справі № 815/6057/17 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі на 12 березня 2018 року.

28.02.2018 року з боку позивача до суду були надані додаткові пояснення разом із додатковими доказами в частині строку звернення до суду (т.2 а.с.194-225).

Крім того, 12.03.2018 року судом було залучено до справи клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 про залишення позовної заяви без розгляду у звязку із пропуском позивачем строку звернення до суду (т.2 а.с.227-230).

Ухвалою суду від 12.03.2018 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.03.2018 року з метою підготовки учасниками справи додаткових пояснень та доказів по справі.

16 березня за вх. ЕП 1567/18 та 19 березня 2018 року за вх. №ЕН/1635/18 засобами електронної пошти, і 22.03.2018 року за вх. №8089/18 нарочно через канцелярію суду від представника третьої особи ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації у звязку із пропущеним позивачем строку звернення до суду, а також докази його направлення учасникам процесу.

Ухвалою суду від 22.03.2018 року судом відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 та у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації.

16.03.2018 року за вх. №ЕП/1567/18 засобами електронної пошти та 22.03.2018 року за вх. №8089/18 через канцелярію суду від представника третьої особи ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у звязку із тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Ухвалою суду від 22.03.2018 року у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовною заявою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації відмовлено.

22.03.2018 року судом закрито підготовче провадження в даній адміністративній справі за позовною заявою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації та призначено справу № 815/6057/17 до судового розгляду по суті на 10 квітня 2018 року на 15:00 год., про що постановлено відповідну ухвалу.

Судове засідання, призначене на 10.10.2018 року було перенесено на 20.04.2018 року, у звязку з перебуванням головуючого судді Соколенко О.М. на лікарняному.

У судовому засіданні 20.04.2018 року представник позивача підтримала позовні вимоги у позовну обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві, у відповіді на відзив, у письмових поясненнях, а також, зважаючи на надані до суду докази.

Представник третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні 20.04.2018 року заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа - ОСОБА_5 у судове засідання 20.04.2018 року не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи. При цьому 20.03.2018 року за вх. №7904/18 через канцелярію суду від ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій остання, зокрема, зазначила, що позовні вимоги не підтримує та просить суд залишити позовну заяву без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників позивача та третіх осіб у справі, ознайомившись із заявами по суті справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються заяви по суті справи, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Рішенням Приморського районного суду від 19.02.2008 року, яке набрало законної сили 03.03.2008 року, визнано за ОСОБА_10 право власності на допоміжне приміщення (підвал) загального користування 119,20 кв.м., що розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Жуковського, буд.№39 (т.3 а.с.9-10, 14-15).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 на підставі договору дарування №178 від 13.01.2011 року, прийняла в дарунок від громадянки ОСОБА_8 допоміжне приміщення (підвал), що розташоване за адресою: Одеська обл., вул. Жуковського, буд.39, загальною площею 119,2 кв.м. Вказане приміщення, як зазначено у договорі дарування, належить ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 28.01.2009 року Р№343, зареєстрованого в КП «Одеське БТІ та РОН» у книзі 85 неж на стор.54, номер запису 2139, реєстраційний номер 24495754. ОСОБА_5 07.09.2011 року отримано витяг про державну реєстрацію прав на допоміжне приміщення (підвал) за адресою: Одеська обл., вул. Жуковського, буд.39 на підставі вказаного договору дарування (т.1 а.с.141-144, 209-210).

Судом встановлено, що 12.10.2015 року ОСОБА_5 подано до Департаменту ДАБІ в Одеській області заяву згідно з п.4 ст.9 Закону України «Про адміністративні послуги» про надання декларації про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірі фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Жуковського, буд.39», субєкт звернення: ОСОБА_5, якій присвоєно реєстраційний номер №3422 (т.2 а.с.10).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 16.10.2015 року подано до Департаменту ДАБІ в Одеській області декларацію про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірі фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Жуковського, буд.39, код:1220.9, ІІ Категорія складності». Вказана декларація 19 жовтня 2015 року зареєстрована Департаментом ДАБІ в Одеській області за №ОД44 (т.1 а.с.152-157, 211-214, т.2 а.с.5-9).

16 листопада 2015 року товариством з обмеженою відповідальністю «НОВЕ БТІ» ОСОБА_5 видано технічний паспорт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 201,9 кв.м. та основною площею 151,7 кв.м. (т.1 а.с.145-148, 215-216).

22 лютого 2016 року ОСОБА_5 подано до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), до якої було додано, зокрема, договір дарування серія та номер 178, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11; декларацію про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер ОД44, технічний паспорт, серія та номер 00010932, виданий 16.11.2015 року, видавник ТОВ «НОВЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» (т.1 а.с.132-134, 202, 218-219).

25 лютого 2016 року, розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 22.02.2016 року, подану ОСОБА_5, державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 прийнято рішення №28442406 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно якого проведено державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_5 на обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Жуковського, буд.39 (допоміжне приміщення (підвал) з відкриттям розділу (т.1 а.с.158, 232).

При цьому, як встановлено судом, 26.04.2016 року ОСОБА_5 був відчужений (проданий) вказаний обєкт нерухомості, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Жуковського, буд.39 (допоміжне приміщення (підвал) загальною площею 201,9 кв.м. ОСОБА_13 (т.1 а.с.161-164).

Згідно рішення №29429182 від 26.04.2016 року вищевказаний обєкт нерухомого майна (загальною площею 201,9 кв.м.) зареєстровано на праві приватної власності за субєктом: ОСОБА_13 (розмір частки 1/1 на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 01) (т.1 а.с.165).

З наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що в подальшому вищевказаний обєкт нерухомого майна за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Жуковського, буд.39 був неодноразово відчужений (перепроданий) на підставі договорів купівлі-продажу (т.1 а.с.172-173,178-180,189-192,237,247) та:

- згідно рішення №35063981 від 05.05.2017 року вищевказаний обєкт нерухомого майна зареєстровано на праві приватної власності за субєктом: ОСОБА_14 (розмір частки 1/1 на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 01) (т.1 а.с.174, 239);

- згідно рішення №35697770 від 15.06.2017 року вищевказаний обєкт нерухомого майна зареєстровано на праві приватної власності за субєктом: ОСОБА_15 (розмір частки 1/1 на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 01) (т.1 а.с.182, 250);

- згідно рішення №37713264 від 25.10.2017 року вищевказаний обєкт нерухомого майна зареєстровано на праві спільної часткової власності за субєктами: ОСОБА_16 та ОСОБА_2 (розмір частки ? кожний на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 01) (т.1 а.с.193);

При цьому, як вбачається з вказаних договорів купівлі-продажу, починаючи з договору купівлі-продажу, укладеного ОСОБА_13 (продавцем) з ОСОБА_14 (покупцем) загальна площа вищевказаного обєкту нерухомого майна, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Жуковського, буд.39 (допоміжне приміщення (підвал) відчужувався (продався) вже складає 260 кв.м.

В свою чергу, вважаючи, що реєстрація декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД44 від 19.10.2015 року порушує права та інтереси позивача, останній звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівельних обєктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за №461, Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року N 3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність".

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" до уповноважених органів містобудування та архітектури належать: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури; структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. Орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій підконтрольні і підзвітні відповідним органам виконавчої влади в межах, передбачених законом. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". З питань делегованих повноважень, передбачених підпунктом "б" частини першої статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчі органи сільських, селищних, міських рад підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до п.6 та п.7 ч.1 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, проектної документації; надання (отримання, реєстрації), повернення (відмови у видачі) чи анулювання (скасування реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів:

- виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних рад - щодо обєктів I, , категорій складності, розташованих в межах відповідних населених пунктів;

- виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад - щодо обєктів I, II, III, IV категорій складності, розташованих в межах відповідних міст;

- структурними підрозділами з питань державного архітектурно будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо обєктів I, II, III, IV категорій складності, розташованих в межах міст Києва та Севастополя;

- центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі - щодо обєктів I, II, III, IV, V категорій складності, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо усіх обєктів Vкатегорії складності в межах населених пункті, а також щодо обєктів IV категорії складності, розташованих в межах сіл та селищ.

Згідно Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року №294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Державна архітектурно-будівельна інспекція забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Державна архітектурно-будівельна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16.07.2014 року №164 введено в дію структуру апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, одиницею якої, зокрема, є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Отже, на Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області покладено обовязок щодо забезпечення реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Статтею 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на момент реєстрації спірної декларації) визначено, що замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції станом на момент реєстрації спірної декларації) замовник - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Згідно з приписами ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції станом на момент реєстрації спірної декларації) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як вже встановлено судом, ОСОБА_5 16.10.2015 року подано до Департаменту ДАБІ в Одеській області декларацію про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірі фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Жуковського, буд.39, код:1220.9, ІІ Категорія складності». Вказана декларація 19 жовтня 2015 року зареєстрована Департаментом ДАБІ в Одеській області за №ОД44 (т.1 а.с.152-157, 211-214, т.2 а.с.5-9).

У декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД44 від 19.10.2015 року замовником у відповідних графах, зокрема, зазначено:

- інформацію про замовника ОСОБА_5 (п.2);

- інформацію про відповідальну особу інженера з технічного нагляду (п.4);

- інформацію про генерального підрядника ОСОБА_5 (п.5);

- інформацію про осіб, відповідальних за виконання робіт (п.7);

- інформацію про генерального проектувальника (п.8);

- інформацію про відповідальних осіб генерального проектувальника (проектувальника) - головного архітектора (інженера) проекту, особи, що здійснює авторський нагляд (п.9);

- інформацію про проектну документацію, а саме: проект реконструкції нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Жуковського, 39, який затверджено замовником: ОСОБА_5 від 15.02.2013 року (п.10);

- інформацію про дозвільні документи, а саме: дозвіл на виконання будівельних робіт, Інспекція ДАБК м.Одеса від 11.05.2007 року №761/07 (п.11);

- інформацію про обєкт, а саме: місцезнаходження обєкта м.Одеса, вул. Жуковського, буд.39, дата початку будівництва 11.05.2007 року, дата закінчення будівництва 15.09.2014 року, строк введення в експлуатацію IV квартал 2015 року (п.12);

- інформацію про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а саме: не потребує згідно п.4 порядку виконання будівельних робіт постанови КМУ від 13.04.2011 року №466 (п.13);

- техніко-економічні показники обєкта, зокрема, що його загальна площа складає 201,9 кв.м. (п.14).

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначений Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 (далі Порядок №466).

Відповідно до п.17 Порядку №466, в редакції від 13.04.2011 року (яка діяла у період виконання робіт з реконструкції, після придбання ОСОБА_5 обєкту нерухомості згідно договору від 13.01.2011 року) дозвіл на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл) видається на безоплатній основі Інспекцією за місцезнаходженням об'єкта, а щодо об'єкта, розміщеного на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, Держархбудінспекцією за формою згідно з додатком 4.

Згідно з п.23 Порядку №466 в редакції від 13.04.2011 року (яка діяла у період виконання робіт з реконструкції, після придбання ОСОБА_5 обєкту нерухомості згідно договору від 13.01.2011 року) у разі коли право на будівництво об'єкта будівництва передано іншому замовнику або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), дозвіл підлягає переоформленню Інспекцією, яка видала такий дозвіл.

Як вбачається з матеріалів справи, що вже досліджені судом, право на будівництво об'єкта будівництва (яке розпочато 11.05.2007 року) було передано іншому замовнику ОСОБА_5 та було відповідно змінено генерального підрядника на ОСОБА_5.

Відповідно до п.24 Порядку №466 в редакції від 13.04.2011 року (яка діяла у період виконання робіт з реконструкції, після придбання ОСОБА_5 обєкту нерухомості згідно договору від 13.01.2011 року) у разі зміни осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, чи відповідальних за виконання робіт замовник протягом трьох робочих днів з дня їх настання звертається до Інспекції, яка видала дозвіл, з повідомленням про зміну даних у виданому дозволі за формою згідно з додатком 7.

Повідомлення про зміну даних у виданому дозволі складається у двох примірниках. Один примірник зазначеного повідомлення надсилається до Інспекції і у разі надходження до неї є невід'ємною частиною виданого дозволу, а другий - залишається у замовника.

Виконання будівельних робіт без подання такого повідомлення не може продовжуватися. Переоформлення дозволу здійснюється у порядку, передбаченому для видачі дозволу.

Як вбачається з матеріалів справи, після набуття ОСОБА_5 права власності на вищевказаний обєкт нерухомості та затвердження нею проектної документації, відбулася зміна осіб, відповідальних за виконання робіт на ОСОБА_5.

Згідно з п.18 Порядку №466 в редакції від 13.04.2011 року (яка діяла у період виконання робіт з реконструкції, після придбання ОСОБА_5 обєкту нерухомості згідно договору від 13.01.2011 року) для отримання дозволу замовник (його уповноважена особа) має право подати особисто або надіслати рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта заяву про отримання дозволу за формою згідно з додатком 5.

До заяви додаються:

- копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

- проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

- копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмова згода його власника на проведення будівельних робіт у разі реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єкта;

- копія ліцензії, яка дає право на виконання будівельних робіт, засвідчена в установленому порядку (подається у разі потреби);

- копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

- копії кваліфікаційних сертифікатів, засвідчені в установленому порядку, подаються з 1 червня 2012 р. (крім сертифікатів інженерів технічного нагляду, які подаються з дня набрання чинності цим Порядком).

Положенням п.25 Порядку №466 в редакції від 13.04.2011 року (яка діяла у період виконання робіт з реконструкції, після придбання ОСОБА_5 обєкту нерухомості згідно договору від 13.01.2011 року) за зверненням замовника Інспекція видає протягом місяця дозвіл з урахуванням всіх повідомлень про зміни до виданого дозволу.

Отже, відповідно до положень вказаного Порядку №466 в редакції від 13.04.2011 року ОСОБА_5 у період здійснення будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул. Жуковського, буд.39, код:1220.9, ІІ Категорія складності (а саме у період з 13.04.2011 року по 15.09.2014 року, тобто після придбання ОСОБА_5 обєкту нерухомості згідно договору від 13.01.2011 року, реєстрації права власності на нього за ОСОБА_5 07.09.2011 року та затвердження проектної документації 15.02.2013 року) повинна була переоформити дозвіл на виконання будівельних робіт у Інспекції, яка видала такий дозвіл.

При цьому, в матеріалах справи відсутні як відомості щодо звернення ОСОБА_5 за переоформленням відповідного дозволу, так і відповідний переоформлений дозвіл, який видано ОСОБА_5 як новому замовнику.

Водночас, як вбачається з положень п.18 Порядку №466, серед документів, які подаються до Інспекції для отримання дозволу, є, зокрема, проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмова згода його власника на проведення будівельних робіт у разі реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єкта.

Як вбачається з декларації про готовність обєкта до експлуатації, у п.10 «Інформація про проектну документацію» зазначається, що проект реконструкції нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Жуковського, буд.39, затверджено замовником ОСОБА_5 від 15.02.2013 року.

Тобто, новим замовником ОСОБА_5 проектна документація була затверджена 15.02.2013 року, а дозвіл на виконання будівельних робіт у декларації про готовність обєкта до експлуатації вказаний ще від 11.05.2017 року (що зазначено також датою початку будівництва), тобто, вказаний у декларації дозвіл виданий ще до набуття ОСОБА_5 права власності на вищевказаний обєкт.

Крім того, в матеріалах справи відсутній документ, що посвідчує за ОСОБА_5 право власності на нежитлове приміщення (підвал) за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Жуковського, буд.39 на загальну площу 201,9 кв.м.

В свою чергу, відповідно до п.33 Порядку №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. № 747, яка діяла на час введення обєкта в експлуатацію та на час подання ОСОБА_5 декларації про готовність обєкта до експлуатації) у разі коли право на будівництво обєкта передано іншому замовникові або змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни органу державного архітектурно-будівельного контролю, що видав дозвіл, з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни. Продовження виконання будівельних робіт без такого повідомлення забороняється.

У разі зміни осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, або відповідальних виконавців робіт замовник повідомляє органу державного архітектурно-будівельного контролю, який видав дозвіл, про такі зміни з поданням засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни, протягом трьох днів з дня їх настання.

Отже, у період введення у експлуатацію обєкта 4 квартал 2015 року та на час подання ОСОБА_5 декларації про готовність обєкта до експлуатації 16.10.2015 року, ОСОБА_5 повинна була повідомити орган державного архітектурно-будівельного контролю, який видав дозвіл про зміну замовника будівництва з поданням засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни.

Однак, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 не подавалось такого повідомлення, а отже, за відсутності такого, остання не могла здійснювати продовження виконання будівельних робіт відповідно до п.33 Порядку №466.

Таким чином, як вбачається з викладеного, ОСОБА_5 не зверталась до Інспекції за переоформленням дозволу, який був виданий ще до набуття нею права власності та не повідомляла орган державного архітектурно-будівельного контролю, який видав дозвіл про зміну замовника будівництва з поданням засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни згідно вимог Порядку №466, (в редакції від 13.04.2011 року, яка діяла у період виконання робіт з реконструкції, після придбання ОСОБА_5 обєкту нерухомості згідно договору від 13.01.2011 року та в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. № 747, яка діяла на час введення обєкта в експлуатацію та на час подання ОСОБА_5 декларації про готовність обєкта до експлуатації).

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України № 3038-VI (в редакції чинній на дату подання та реєстрації спірної декларації) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.4 ст. 39 Закону України № 3038-VI прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Відповідно до ч.5 ст. 39 Закону України № 3038-VI датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Частиною 6 статті 39 Закону України № 3038-VI визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність обєкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461

Пунктом 3 Порядку №461 (в редакції, яка діяла на час введення обєкта в експлуатацію та на час подання ОСОБА_5 декларації про готовність обєкта до експлуатації) встановлено, що прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до I-III категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Відповідно до п 11 Порядку №461 (в редакції, яка діяла на час введення обєкта в експлуатацію та на час подання ОСОБА_5 декларації про готовність обєкта до експлуатації) датою прийняття в експлуатацію обєкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Пунктом 19 Порядку №461 (в редакції, яка діяла на час введення обєкта в експлуатацію та на час подання ОСОБА_5 декларації про готовність обєкта до експлуатації) передбачено, що замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Згідно з п. 20 зазначеного Порядку, Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи, у тому числі, після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Як вже зазначалось судом, в декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД44 від 19.10.2015 року замовником у графі 11 «Інформація про дозвільні документи (декларація про початок виконання будівельних робіт, інші документи у разі їх наявності)» вказано дозвіл на виконання будівельних робіт, Інспекція ДАБК м.Одеса від 11.05.2007 року №761/07.

Як вже встановлено судом право приватної власності на обєкт нерухомого майна 1/1 допоміжне приміщення (підвал), що розташоване за адресою: Одеська обл., вул.Жуковського, буд.39, загальною площею 119,2 кв.м. за реєстраційним номером 24495754 у ОСОБА_5 виникло на підставі договору дарування №178 від 13.01.2011 року.

Тобто, дозвіл, на підставі якого ОСОБА_5 подано декларацію у жовтні 2015 року, видано ще 11.05.2007 року, тобто, до набуття права власності ОСОБА_5 на вищевказаний обєкт.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 було набуто право власності на допоміжне приміщення (підвал), що розташоване за адресою: Одеська обл., вул.Жуковського, буд.39, загальною площею 119,2 кв.м., а у декларації про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірі фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Жуковського, буд.39, код:1220.9, ІІ Категорія складності» вказано загальну площу цього підвалу вже 201, 9 кв.м.

Тобто, станом на дату видачі дозволу на виконання будівельних робіт Інспекцією ДАБК м.Одеса від 11.05.2007 року №761/07, ОСОБА_5 ще не була замовником в розумінні ст.1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.1 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Враховуючи зазначену у декларації про готовність обєкта до експлуатації дату початку будівництва: 11.05.2007 року при подачі цієї декларації відповідно відбулась зміна замовника та генерального підрядника з попереднього (попередніх) на ОСОБА_5, що зазначено нею у п.2 та п.5 поданої Декларації.

Зважаючи на те, що ОСОБА_17 у декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД44 від 19.10.2015 року не було зазначено ні новий (переоформлений) дозвіл на виконання будівельних робіт, ні повідомлення про зміну замовника будівництва, отримання/подання яких є підставою для продовження здійснення будівельних робіт, а також враховуючи, що нею не подавались до Інспекції ДАБІ проектна документація, яка була затверджена 15.02.2013 року та документ, що посвідчує за ОСОБА_5 право власності на нежитлове приміщення (підвал) за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Жуковського, буд.39 на загальну площу 201,9 кв.м., суд вважає, що будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірі фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Жуковського, буд.39, код:1220.9, ІІ Категорія складності з 13.04.2011 року по 15.09.2014 року виконувались без дозвільного документу (дозволу на виконання будівельних робіт / повідомлення про зміну замовника), що дає підстави вважати відповідний обєкт самочинним будівництвом.

Відповідно до ч.3 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Відповідно до ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Згідно з ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що територіальний орган державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язаний перевіряти подану декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на предмет відповідності її оформлення встановленим вимогам, зокрема, й щодо відповідності вказаних у ній відомостей фактичним обставинам щодо виконаних на даному об'єкті робіт, передбачених проектною документацією, державними будівельними нормами, стандартами і правилами.

Відповідно до п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. №461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015р. №750) орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Отже, оскільки ОСОБА_18 будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірі фундаментів у плані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул.Жуковського, буд.39, код:1220.9, ІІ Категорія складності з 13.04.2011 року по 15.09.2014 року виконувались без дозвільного документу (дозволу на виконання будівельних робіт / повідомлення про зміну замовника), що дає підстави вважати відповідний обєкт самочинним будівництвом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер: ОД44, зареєстровану 19.10.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, щодо реконструкції нежитлового підвального приміщення, загальною площею 119,20 кв.м., без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані та цільового призначення, Одеса, вул. Жуковського, 39.

При цьому, щодо посилань представника відповідача у відзиві на позовну заяву стосовно того, що скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації є втручанням в дискреційні повноваження, суд зазначає наступне.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до пункту 4 частини другої цієї норми, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти рішення про зобовязання вчинити певні дії.

При цьому у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобовязує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб'єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб'єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. №461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015р. №750) орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що враховуючи положення п.22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. №461, відсутнє втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

При прийняті рішення у справі, судом також враховані надані з боку позивача: рішення Одеської обласної ради УРСР про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області, яким затверджено перелік державного майна, яке передається у власність міст облавного підпорядкування (т.1 а.с.36-39); рішення виконавчого комітету міської ради від 19.03.2009 року №201 «Про реєстрацію обєктів комунальної власності м. Одеси», яким затверджено перелік обєктів нерухомого майна, що підлягає реєстрації за Одеською міською радою, до якого, відповідно до п.33, віднесена загальноосвітня школа №119 (т.1 а.с.42-43); свідоцтво на нежитлову будівлю СЗОШ №119, яке посвідчує, що обєкт, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 39 в цілому дійсно належить територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської ради, на праві комунальної власності та що обєкт в цілому складається з будівлі літ. «А», загальною площею 2385 кв.м., основною площею 1395,4 кв.м., відображеної у технічному паспорті від 21.04.2008 року (т.1 а.с.41).

При цьому, щодо обставин порушення позивачем строку звернення до суду та щодо відсутності адміністративного спору, на яких ґрунтуються пояснення третьої особи ОСОБА_2 проти задоволення позову, суд зазначає, що оцінку фактичним обставинам та правовій позиції третьої особи з наведених питань надано в ухвалах суду від 22.03.2018 року, які прийняті за результатом розгляду клопотань представників третіх осіб про залишення позовної заяви без розгляду та клопотання третьої особи ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, та при вирішенні справи по суті судом не надається оцінка вказаним доводам, оскільки така надана при прийнятті вищевказаних ухвал.

Водночас, при прийнятті рішення у даній справі, суд не враховує інші доводи третіх осіб, які викладені у їх поясненнях як на підставу для відмови у позові, оскільки такі доводи не стосуються правомірності дій відповідача по реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації № ОД44 від 19.10.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, щодо реконструкції нежитлового підвального приміщення, загальною площею 119,20 кв.м., без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані та цільового призначення, Одеса, вул.Жуковського, 39, а стосуються питань права власності, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

При цьому слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації за №ОД44 від 19.10.2015 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 72-77, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації задовольнити.

Скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації з реконструкції нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів, фундаментів у плані за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Жуковського, будинок 39, код 1220.9, ІІ категорія складності, яка зареєстрована Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за №ОД44 від 19.10.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 02.05.2018 року.

Суддя О.М. Соколенко

.