Справа № 821/450/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/450/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У березні 2018 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1) звернулася до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, ДФС України), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 03.01.2018 року № 530343/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ФОП ОСОБА_1

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.12.2017 року № 14, подану ФОП ОСОБА_1

Вказані вимоги позивач обґрунтовує обставинами, викладеними в позові, які полягають в тому, що ДФС України неправомірно відмовлено ФОП ОСОБА_1 у реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року № 14, оскільки зупинення реєстрації вказаної податкової накладної з підстав невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 7010, не передбачено пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567. Крім того, на думку позивача, подані пояснення та копії документів на підтвердження реєстрації вказаної податкової накладної є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної, адже оскаржуване рішення не містить висновків щодо переліку документів, складених з порушенням законодавства та документів, яких недостатньо для прийняття такого рішення. З огляду на вказані обставини, позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню і з метою поновлення порушених прав просить суд зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну від 15.12.2017 р. за № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

29.03.2018 року представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити позивачу у задоволенні її вимог. Так, в обґрунтування вказаної позиції зазначає, що відповідно до пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України відповідачем було прийнято рішення від 03.01.2018 року № 530343/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної у зв'язку з наданням ФОП ОСОБА_1 копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Представник відповідача вказує, що даний висновок ґрунтується на тому, що відповідно до умов договору поставки від 01.10.2015 року №01/10/15 позивач перед відвантаженням товару повинен отримати заявку покупця, в якій зазначається асортимент, кількість та дата постачання, та після цього відвантажити товар, проте, зазначені заявки позивач на комісію не надав. Крім того, кількість, асортимент та ціна товару встановлюється специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору, яку позивач також не надав на розгляд Комісії. Також позивач не підтвердив документально перевезення товару на адресу ПАТ "Мелітопольський м'ясокомбінат", та не надав на комісію ДФС України таблицю даних, яка передбачена пунктом 4 Наказу МФУ від 13.06.2017 року № 567. З огляду на вказані обставини відповідачем було прийнято обґрунтоване рішення щодо відмови в реєстрації податкової накладної.

Ухвалою суду від 12.03.2018 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

02 квітня 2018 року представники сторін надали до суду клопотання, якими просили проводити розгляд даної справи без їх участі.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 19.12.2017 р. ФОП ОСОБА_1 направило засобами електронного зв'язку до ДФС України на реєстрацію податкову накладну № 14 від 15.12.2017 року.

Згідно квитанції від 22.12.2017 р. ДФС України повідомило позивача про те, що зазначену податкову накладну прийнято, але відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України її реєстрацію зупинено, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах, згідно УКТ ЗЕД: 7010. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

27.12.2017 р. позивачем через особистий кабінет електронного сервісу "електронний кабінет платника" подано до Херсонської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з поясненнями та повним пакетом документів на підтвердження наданих пояснень.

03.01.2018 позивачем від комісії ДФС України отримано рішення № 530343/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної № 14 від 15.12.2017 з підстав того, що " надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування ".

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З 01.01.2017 року набули чинності зміни до ПК України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797-VIII від 21.12.2016).

За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі іменується Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанції від 19.12.2017 р. про реєстрацію податкової накладної від 15.12.17 №14 вбачається, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах, згідно УКТ ЗЕД: 7010. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідачем порушено норми підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки квитанція від 19.12.2017 р. за своїм змістом не містить конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної. Натомість, у вказаній квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом № 567. Натомість, підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків у редакції на час виникнення спірних правовідносин містить у собі визначення двох різних критеріїв моніторингу податкової накладної:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Проте, відповідачем у квитанції від 19.12.2017 р. зазначено лише про невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД, що не відповідає жодному критерію, визначеному п.6 Критерії оцінки ступеня ризиків.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. п. 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог квитанції від 19.12.2017 року та у порядку, передбаченому п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, позивачем були надані до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області пояснення та копії документів по господарським операціям, а саме: договір № 19 від 01.03.2013 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Скло Гарант Груп"; видаткова накладна № 868 від 28.09.2017 року, виписка по розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_3 за 01.12.2017 року, податкова накладна №75 від 28.09.2017 року, квитанція від 09.10.2017 року про реєстрацію податкової накладної № 75 від 28.09.2017 року, договір постачання № 01/10/15 від 01.10.2015 року, рахунок - фактура № СФ-0000292 від 14.12.2017 року на оплату, видаткова накладна № РН-0000305 від 15.12.2017 року, договір поставки № 02/04 від 01.04.2015 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Торговий дім "Море продуктів", видаткова накладна № БЛ-0000233 від 25.10.2017 року, податкова накладна № 23 від 25.10.2017 року.

Крім того, в обґрунтування доводів про реальність операції, по якій ФОП ОСОБА_1 виписана податкова накладна № 14 від 15.12.2017 р., представник позивача 30.03.2018 року надав до суду наступні документи: таблиця даних платника податку ФОП ОСОБА_1 №5 від 26.12.2017 року з квитанцією №1 про отримання від 26.12.2017 р.; таблиця даних платника податку ФОП ОСОБА_1 № 6 від 26.12.2017 р. з квитанцією №1 про отримання від 26.12.2017 р.; податкова накладна № 10 від 08.12.2017 р. з квитанцією №1 від 12.12.2017 р. про прийняття документу; податкова накладна №8 від 01.12.2017 р. з квитанцією №1 від 12.12.2017 р. про прийняття документу; податкова накладна № 20 від 22.12.2017 р. з квитанцією № 1 від 03.01.2018 р. про прийняття документу; договір оренди від 01.01.2017 року між ПП "ПКФ "Итекпром" та ФОП ОСОБА_1; товарно-транспортна накладна № 00000868 від 28.09.2017 р.; товарно-транспортна накладна № від 15.12.2017 року.

З наданих представником позивача документів вбачається, що 01.10.2015 р. між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ПАТ "Мелітопольський м'ясокомбінат" (покупець) був укладений договір поставки № 01/10/15 на товар, загальна кількість, його асортимент, та ціна зазначаються у специфікації та накладних. Пунктом 4.3 договору передбачено, що постачальник при відвантаженні товару покупцю повинен передати наступні документи: товарну накладну, товарно-транспортну накладну, податкову накладну (в електронному вигляді, зареєстровану в установленому порядку), у разі повернення товару - коригувальну накладну, підтверджене замовлення, санітарно-гігієнічний висновок, посвідчення якості товару.

На виконання вказаних умов договору, 15 грудня 2017 р. позивачем була здійснена на адресу ПАТ "Мелітопольський м'ясокомбінат" поставка скляних банок СКО, кришок СКО та дерев'яних піддонів на загальну суму 15 792,00 грн., у т.ч. ПДВ 2 632,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 15.12.2017 р. за № РН-0000305, рахунок - фактурою № СФ-0000292 від 14.12.2017 р. на оплату товару. Відвантаження товару підтверджується товарно-транспортною накладною № від 15.12.2017 р.

Відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено податкову накладну № 14 від 15.12.2017 р. на загальну суму 15 792,00 грн., у т.ч. ПДВ 2632,00 грн.

Походження вказаного товару позивач підтверджує наявністю договору поставки з ТОВ " Скло Гарант Груп" від 01.03.2013 р. № 19, видатковою накладною №868 від 28.09.2017 р., товарно - транспортною накладною № С-00000868 від 28.09.2017 року, відповідно до якої ТОВ "Скло Гарант Груп" відвантажив ФОП ОСОБА_1 товар у кількості, за ціною та у місце, зазначене у товарно - транспортній накладній.

Отже, не зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом-покупцем ПАТ "Мелітопольський м'ясокомбінат", оскаржуваним рішенням комісії ДФС України відмовлено ФОП ОСОБА_1 у реєстрації зазначеної податкової накладної на підставі того, що "документи складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію вищевказаних податкових накладних".

Доводи представника відповідача про те, що позивач на комісію надав документи, що є недостатніми для прийняття рішення, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Суд зазначає, що рішення комісії Державної фіскальної служби України від 03.01.2018 року № 530343/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року № 14 містить висновок, який за змістом є лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірному рішенні, і в чому ці порушення полягають, а також яких саме первинних та платіжних документів не вистачає, наявність яких була обов'язковою з огляду на специфіку господарської операцій, яка відображалась у податковій накладній № 14.

Крім того, частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, викладені у відзиві на позов, відносно того, що позивачем не надано заявки покупця щодо асортименту, кількості та дати постачання, специфікації, підтвердження документального перевезення товару на адресу ПАТ "Мелітопольський м'ясокомбінат", як це передбачено умовами договору поставки від 01.10.2015 року №01/10/15, оскільки вказані пояснення не були зазначені в оскаржуваному рішенні.

Суд зазначає, що орган публічної влади зобов'язаний "виправдати" свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд в судовому порядку.

Оскаржуване позивачем рішення комісії ДФС України №530343/НОМЕР_1 від 03.01.2018 є актом індивідуальної дії.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовчий характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Дана позиція висловлена в правовому висновку Верховного суду України (постанова від 01.12.2009 року № 09/236).

Таким чином, рішення комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, як то надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, або ж надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку, що рішення комісії ДФС України від 03.01.2018 №530343/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної №14 від 15.12.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних є таким, що винесено без належних для цього правових підстав, а тому підлягає скасуванню, як протиправне.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.12.2017 р. №14, подану ФОП ОСОБА_1, то суд вказує про наступне.

Відповідно до пп.201.16.4. п.201.16 ст.201 ПК України, податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність рішення контролюючого органу ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної №14 від 15.12.2017 року, тому суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.12.2017 року №14, подану ФОП ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає, що сплачений ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3524,00 грн., підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд -

вирішив:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (місце знаходження 04053, м. Київ - 53, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 03 січня 2018 року № 530343/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 року № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ФОП ОСОБА_1

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15 грудня 2017 року № 14, подану ФОП ОСОБА_1

Стягнути з Державної фіскальної служби України (місце знаходження 04053, м. Київ - 53, Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 3 524,00 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.) гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8