Справа № 212/7419/17
Суддя: Чорний І. Я.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/7419/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого - судді Чорного І.Я.,

з участю секретаря судового засідання Водоп'янової Ю.С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Дудар Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В своєму адміністративному позові позивач просив суд визнати неправомірною відмову Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо зарахування в пільговому обчисленні періоди роботи один рік роботи за один рік і шість місяців з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року, з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі. Зобов'язати Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати періоди роботи один рік роботи за один рік і шість місяців з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року, з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі. Зобов'язати Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії та повернути недоплачений розмір пенсії з дати виникнення права на пенсійне забезпечення, а саме - з 16 вересня 2006 року до моменту виконання судового рішення. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань на його користь судові витрати в сумі 640 гривень 00 копійок.

23 листопада 2017 року судом відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року замінено відповідача у справі з Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 в своєму адміністративному позові зазначив що, він перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як пенсіонер за віком з 17 вересня 2006 року.

Разом із заявою для призначення пенсії за віком ним були надані довідки про роботу в районах Крайньої Півночі, а саме: архівна довідка № 2886 від 05 жовтня 2006 року про період роботи в Архангельському лісопильно-деревообробному комбінаті № 3 з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року та архівна довідка № 32-09-88 від 31 травня 2005 року про роботу в Архангельському морському торговому порту з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року.

Однак, відповідачем не включено зазначені періоди його роботи в районах Крайньої Півночі в обчисленні 1 рік 6 місяців за один рік роботи в цій місцевості.

На його звернення до відповідача з письмовими вимогами зарахувати вищезазначений стаж роботи відповідачем листами № 3365/05-04 від 28 листопада 2007 року, № 250/05-04 від 14 січня 2008 року, № 20035/04/29 від 30 жовтня 2017 року було відмовлено в зарахуванні вказаних періодів роботи в районах Крайньої Півночі з тих підстав що, ним не надано письмових трудових договорів про роботу в цій місцевості.

Позивач ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали свої вимоги у повному обсязі посилаючись на зазначені а адміністративному позові обставини.

Представник відповідача Дудар Т.Л. в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів викладених у запереченні на адміністративний позов, та зазначила що, за результатом розгляду документів під час прийняття рішення про призначення пенсії позивачу стосовно питання щодо обчислення стажу позивача як пільгового із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців, управління виходило з наступного: Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютою 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР» від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого I960 року. - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/11-28.

За змістом пункту 7 вказаної Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і її місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в цій місцевості з інших районів держави.

Відповідним доказом про укладання договору може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності. Відповідно, позивач має право на обрахування стажу в полуторному розмірі лише при умові укладення трудового договору про роботу в цих районах на строк не менш ніж на три роки.

В період з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року позивач працював у ВАТ «Архангельському лісопильно-деревооброблюючого комбінату № 3» (після перейменування), що підтверджено архівною довідкою від 05 жовтня 2006 року № 2886, архівною довідкою від 04 грудня 2007 року № 5534. При цьому, у довідці ВАТ «Архангельського лісопильно-деревооброблюючого комбінату № 3» від 04 грудня 2007 року № 5535 зазначено, що письмові трудові договори з працівниками не укладались.

В період з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року позивач працював у ВАТ «Архморторгпорт», що підтверджено архівною довідкою від 31 травня 2005 року № 32-09-88. Крім того, згідно відомостей у довідці від 31 травня 2005 року № 19-19/451 вбачається, що трудовий договір між позивачем та підприємством-роботодавцем в письмовій формі укладений не був.

Отже, враховуючи той факт, що позивачем до управління не надані трудові договори за період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у яких зазначається розповсюдження на працівника пільг по обчисленню стажу, також не надана довідка роботодавця про факт роботи за строковим трудовим договором, підстави для обчислення стажу позивача з урахуванням кратності відсутні.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, встановив.

Позивач ОСОБА_1 з 17 вересня 2006 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як пенсіонер за віком.

ОСОБА_1 в період з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року працював в Архангельському лісопильно-деревообробному комбінаті № 3, та з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року в Архангельському морському торговому порту що є місцевістю яка віднесена до Крайньої Півночі та місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі. Дані обставини підтверджуюся матеріалами справи та не заперечувались сторонами в судовому засіданні.

Разом із заявою для призначення пенсії за віком позивачем були надані довідки про роботу в районах Крайньої Півночі, а саме: архівна довідка № 2886 від 05 жовтня 2006 року про період роботи в Архангельському лісопильно-деревообробному комбінаті № 3 з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року та архівна довідка № 32-09-88 від 31 травня 2005 року про роботу в Архангельському морському торговому порту з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року.

Однак, відповідачем не включено зазначені періоди його роботи в районах Крайньої Півночі в обчисленні один рік роботи за один рік шість місяців в цій місцевості.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із письмовими заявами про зарахування вищезазначеного стажу роботи при розрахунку його пенсії, останній раз 18 жовтня 2017 року, однак відповідачем листами № 3365/05-04 від 28 листопада 2007 року, № 250/05-04 від 14 січня 2008 року, та листом № 20035/04/29 від 30 жовтня 2017 року було відмовлено в зарахуванні вказаних періодів роботи в районах Крайньої Півночі з тих підстав що, ним не надано письмових трудових договорів про роботу в цій місцевості.

Відповідно до п. 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058, період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами

Відповідно до п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, переведеним, направленим або запрошеним на роботу Крайньої Півночі або в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з другої місцевості країни при умові підписання ними трудових договорів про роботу в цих районах терміном на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки добавити їм наступні пільги, а саме зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі або в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи при нарахуванні стажу, що дає право на отримання пенсії по віку або по інвалідності.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 32-V від 26 липня 2006 року. Та відповідно до п.5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору. або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Таким чином, суд дійшов висновку що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі або в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі. Та виходячи з матеріалів справи, а саме з архівної довідки № 2886 від 05 жовтня 2006 року про період роботи позивача в Архангельському лісопильно-деревообробному комбінаті № 3 з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року та архівної довідки № 32-09-88 від 31 травня 2005 року про роботу позивача в Архангельському морському торговому порту з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року, які суд приймає як належні та допустимі докази, дійшов висновку про доведеність того факту що позивач дійсно працював в зазначені періоди в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Крім цього, дана обставина підтверджується також відповідними записами в трудовій книжці позивача.

Постановою Ради Міністрів СССР «Про внесення змін і доповнень в Перелік районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10 жовтня 1967 року № 1029, затверджено «Перелік районів Крайньої Півночі і місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі на які розповсюджується дія Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 р. про пільги для осіб працюючих в цих районах і місцевостях» відповідно до якого Архангельська область відноситься також в перелік районів Крайньої Півночі і місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що позивач ОСОБА_1 має право скористатись пільгами які зазначені в Указі Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі або в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців роботи при нарахуванні стажу, що дає право на отримання пенсії по віку або по інвалідності, таким чином позовні вимоги позивача що до визнання неправомірною відмови Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо зарахування в пільговому обчисленні періоди роботи один рік роботи за один рік і шість місяців з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року, з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року, як трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, є обґрунтованими та підтвердженими документально. Однак суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі-також «Рекомендація R (80)2») під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду-тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень-єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Після зарахування періодів роботи позивача ОСОБА_1 з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року та з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року як трудового стажу в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, за правовими наслідками такого зарахування відповідачем будуть прийматись певні рішення.

Таким чином, прийняття певного рішення в залежності від результатів зарахування періодів роботи позивача як трудового стажу в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим, а тому в задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії та повернути недоплачений розмір пенсії з дати виникнення права на пенсійне забезпечення, а саме - з 16 вересня 2006 року до моменту виконання судового рішення слід відмовити так як зазначена вимога є передчасно заявленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно до ч.2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин позовна вимога в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії та повернути недоплачений розмір пенсії з дати виникнення права на пенсійне забезпечення, а саме - з 16 вересня 2006 року до моменту виконання судового рішення, задоволенню не підлягає, оскільки на час звернення позивача до суду його права свободи або законні інтереси не порушені відповідачем.

Відповідно до роз'яснення Верховного Суду наданого у Постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року по справі № 823/795/17 адміністративне провадження № К/9901/2159/17. Верховний Суд дійшов висновку що суди розглядають спори про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, та зобов'язання вчинити певні дії з точки зору дискреційних повноважень, під якими, розуміються повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Таким чином Верховний Суд зазначив, що якщо відмова відповідного органу (суб'єкта владних повноважень) визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб'єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов'язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача.

Застосування судами зазначеного способу захисту права не можливо вважати втручанням у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень. якщо встановлено, що дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, та враховуючи, обраний позивачем належний спосіб захисту порушеного права який у спірному випадку є зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином суд вважає можливим задовольнити вимогу позивача про зобов'язання головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати періоди роботи позивача ОСОБА_1 з 08 грудня 1969 року по 14 жовтня 1980 року та з 15 жовтня 1980 року по 30 квітня 1984 року як трудовий стаж в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене необхідно стягнути з головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 72-79, 94, 192-194, 211, 241-243 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо зарахування в пільговому обчисленні періоди роботи один рік роботи за один рік і шість місяців з 08.12.1969 року по 14.10.1980 року, з 15.10.1980 року по 30.04.1984 року, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати періоди роботи позивача ОСОБА_1 з 08.12.1969 року по 14.10.1980 року та з 15.10.1980 року по 30.04.1984 року як трудовий стаж в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне рішення виготовлено 27.04.2018 року.

Суддя: І. Я. Чорний