Справа № 334/10787/15-а(2-а/334/60/16)
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2018 року

Київ

справа №334/10787/15-а(2-а/334/60/16)

адміністративне провадження №К/9901/34120/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М., Чередниченка В.Є. від 21.12.2016 у справі №334/10787/15-а(2-а/334/60/16) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за віком на загальних підставах відповідно до статті 26, ч. 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11 листопада 2015 року (дати звернення за призначенням пенсії). Просила зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком на загальних підставах з 11.11.2015 (моменту звернення із заявою) відповідно до статті 26, ч. 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 12.11.2015 відповідно до статті 26, ч.2 статті 40 Закону України «Прозагальнообов'язковее державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за три останніх роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2016 року. Зазначає, що досягнення загального пенсійного віку не є підставою для перерахунку пенсії, призначеної раніше за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, оскільки Закон України "Прозагальнообов'язковее державне пенсійне страхування" передбачає призначення пенсії за віком, а переведення на іншу пенсію в межах одного виду пенсії не передбачено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 16.04.1997 ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії вона продовжувала працювати.

З 01.01.2004 у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія позивача була перерахована і обчислювалася відповідно до норм цього Закону.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 виповнилося 55 років і, на думку позивача, вона набула право на пенсію за віком на загальних підставах, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

11.11.2015 позивач звернулась до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 25.11.2015 № 512/М-1 відповідач відмовив у призначенні їй пенсії за віком на загальних підставах, обґрунтовуючи тим, що позивач вже отримує пенсію за віком.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній станом на квітень 1997 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої робот, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 2 розділу XV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Положеннями ч. 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у випадку призначення пенсії за нормами цього Закону пенсії обчислюються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Приписи статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначають, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Аналізуючи зазначені норми, колегія дійшла висновку, що статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Втім, вид пенсії та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заява позивача до органу Пенсійного фонду України стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена в 1997 році та перерахована в 2004 році, тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому і не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2012, 2013 та 2014 роки.

Відтак, судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а тому його рішення підлягає скасуванню.

Статтею 352 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року скасувати.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2016 року залишити в силі.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду