Справа № 826/12895/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 квітня 2018 року № 826/12895/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехбуд» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехбуд» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати повністю податкового повідомлення-рішення від 07 червня 2016 року № форми «Р1».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки між позивачем та його контрагентом ТОВ «Фултікс Компані» здійснені реальні господарські операції, на підтвердження яких наявні всі первинні документи. Посилання податкового органу на доведеність вироком вини посадових осіб позивача щодо створення ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані» як фіктивних підприємств, оскільки акт перевірки не містить відомостей щодо набрання вказаним вироком законної сили, а станом на час проведення перевірки гр.. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають жодного відношення до ТОВ «Промтехбуд». На думку позивача, висновки акту перевірки не відповідають нормам податкового законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив та надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що між позивачем та його контрагентом ТОВ «Фултікс Компані» не здійснені реальні господарські операції, оскільки наявний вирок щодо визнання посадових осіб позивача винними у фіктивному підприємництві, тобто створенні (придбанні) ряду суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб, зокрема ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані») з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України. Крім того, висновком судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні від 10.02.2016 №0000154 встановлено, що відображення операцій з поставки товарів, робіт (послуг) ТОВ «Фултікс Компані» у січні 2015 на користь ТОВ «Промтехбуд» у податковому обліку свідчить про те, що вказані товариства не приймали участь у господарській діяльності, тому їх діяльність не спрямована на отримання доходу.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак в судовому засіданні 27.07.2017 суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, тому на підставі ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2016 у справі №757/16412/16-к в межах кримінального провадження №0000154 проведено позапланову невиїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Фултікс Компані» за період з 01.01.2012 по 13.04.2016. Результати перевірки оформлені актом від 20.05.2016 №87/26-15-14-07-02-10/31058286.

Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань по податку на додану вартість на суму 3 760 391 грн. за січень 2015 року та завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на суму 3 760 034 грн. за січень 2015 року.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2016 року №, яким позивачу зменшено суму податкового зобов'язання в розмірі 3 760 391 грн. та зменшено суму податкового кредиту в розмірі 3 760 391 грн.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2016 року №, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закону №996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Як свідчать обставини справи та встановлено актом перевірки 20.05.2016 №87/26-15-14-07-02-10/31058286, між ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані» укладено:

- договір поставки від 20.01.2015 №11/310, який підписаний лише від імені позивача в односторонньому порядку, також підписана позивачем в односторонньому порядку видаткова накладна від 29.01.2015 №1 директором ТОВ «Промтехбуд» ОСОБА_2;

- субпідрядний договір від 22.01.2015 №12/310, акт здачі-прийняття робіт від 30.01.2015 №1 до вказаного договору підписаний позивачем в односторонньому порядку директором ТОВ «Промтехбуд» ОСОБА_2;

- договір на виконання роботи від 24.01.2015 №13/310, який підписаний лише від імені позивача в односторонньому порядку, також акт здачі-прийняття робіт від 30.01.2015 №1 до вказаного договору підписаний позивачем в односторонньому порядку директором ТОВ «Промтехбуд» ОСОБА_2

Отже судом встановлено, що первинні документи від імені ТОВ «Промтехбуд» підписані - ОСОБА_2

Разом з цим, як встановлено судом з вироку Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2015 у справі №757/26818/15-к ОСОБА_2, вступивши в змову з ОСОБА_1 та погодившись на його пропозицію щодо створення (перереєстрацію) за грошову винагороду суб'єкту підприємницької діяльності ТОВ «Промтехбуд» (), усвідомлюючи справжню мету перереєстрації вказаного підприємства, без мети ведення фінансово-господарської діяльності та виконання адміністративно-розпорядчих функцій у якості службової особи, отримання прибутку у якості засновника підприємства за результатами розподілення матеріальних благ від фінансово-господарської діяльності товариства, перебуваючи в офісному приміщенні, яке розташоване неподалік станції метро «Кловська» у Печерському районі м. Києва, надав свої особисті документи, а саме паспорт та ідентифікаційний код фізичної особи ОСОБА_1, які в подальшому невстановленими слідством особами були використані для розробки статутних та реєстраційних документів ТОВ «Промтехбуд» (), в тому числі і протоколу № 1/2013 Загальних зборів учасників ТОВ «Промтехбуд» від 06.02.2013, до якого були внесені заздалегідь неправдиві відомості про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «Промтехбуд» з 06.02.2013, призначення ОСОБА_2. на посаду директора ТОВ «Промтехбуд» з 07.02.2013 та призначення ОСОБА_1 на посаду креативного директора ТОВ «Промтехбуд» з 07.02.2013.

Після надання своїх особистих документів, ОСОБА_2 узгодивши свої подальші дії із ОСОБА_1 відповідно до обумовленого злочинного плану, спрямованого на перереєстрацію суб'єкту господарської діяльності - ТОВ «Промтехбуд» (), у офісному приміщенні, яке розташоване неподалік станції метро «Кловська» у Печерському районі м. Києва, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця та отримати обіцяну йому ОСОБА_1 грошову винагороду, підписав низку необхідних для реєстрації підприємства документів, у тому числі Наказ №2-К від 07.02.2013 про призначення директора Товариства, відповідно до якого ОСОБА_2 ніби то приступив до виконання обов'язків директора ТОВ «Промтехбуд» з 07.02.2013. Після перереєстрації ТОВ «Промтехбуд» () на своє ім'я ОСОБА_2 виступивши директором підприємства самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угод фінансового характеру не укладав, печаткою підприємства не користувався, працівників не призначав та не звільняв.

ОСОБА_2 вказаним вироком Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2015 у справі №757/26818/15-к визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. ч. 1, 3 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.,

- за ч. 2 ст. 205 КК України, у виді 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.,

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.,

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Крім того, згідно іншого вироку Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2015 у справі №757/22628/15-к було встановлено, що ОСОБА_1 шляхом створення (придбання) ряду суб'єктів підприємницької діяльності, зокрема: ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані», з метою організації злочинної схеми по легалізації (відмивання) коштів, отриманих злочинним шляхом, розробив відповідний план злочинний дій, який полягав у встановленні контролю над будь-якими суб'єктами підприємницької діяльності (юридичними особами), отриманні права розпорядження їх майном, у тому числі грошовими коштами, які надходять на їх банківські рахунки; подальшому документальному оформленні псевдо-господарських операцій, які б свідчили про здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг суб'єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки; отримання від даних суб'єктів безготівкових коштів в рахунок оплати за начебто реалізовані товари, виконані роботи, наданні послуги; подальшого їх переведення в готівку та легалізації.

На виконання розробленого плану, з метою встановлення контролю над будь-якими суб'єктами підприємницької діяльності (юридичними особами), ОСОБА_1 вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, після чого, діючи на території різних районів м. Києва групою осіб з даними невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, створив та придбав ряд фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб). Так, встановивши контроль над даними суб'єктами підприємницької діяльності, зокрема, ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані», ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами групою осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, отримав можливість складати та видавати від їх імені підроблені первинні фінансово-господарські документи про безтоварні операції з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг в адресу суб'єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки; отримувати від даних суб'єктів безготівкові кошти в рахунок сплати за начебто реалізовані товари, виконані роботи, наданні послуги та переводити їх в готівку та легалізовувати.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразились у фіктивному підприємництві, тобто створенні (придбанні) ряду суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2015 у справі №757/22628/15-к, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 205; ч. 1 ст. 209 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України у виді штрафу в сумі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 51000 гривень;

- за ч. 1 ст. 209 КК України у виді на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 роки, з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом.

На підставі ч. 1 ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді 5 /п'яти/ років позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 /два/ роки, з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 /два/ роки не вчинить нового злочину.

Таким чином, вищенаведеними вироками Печерського районного суду м. Києва громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними у створенні фіктивного підприємництва, зокрема, ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані», господарські операції між якими у січні 2015 року є предметом розгляду вказаної адміністративної справи.

Частиною 6 ст. 78 КАС України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій між ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані», не доведено ким саме здійснювались господарські операції, а тому, з урахуванням вказаних обставин первинні документи, якими оформлені такі операції, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

При цьому, оцінюючи реальності господарських операцій між ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані», в контексті наведених вище положень законодавства з питань податкового і бухгалтерського обліку, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України, що викладена в його постановах від 01.12.2015 по справі №826/15036/14 та від 12.01.2016 №21-3706а15, у яких вказано, що «статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку».

Водночас у постанові від 26.01.2016 №21-4781а15 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що «первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг».

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, висновком судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні від 10.02.2016 №0000154 з урахуванням вироків Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2015 у справі №757/26818/15-к щодо засновника та директора ТОВ «Промтехбуд» громадянина ОСОБА_2 та від 18.09.2015 у справі №757/22628/15-к щодо громадянина ОСОБА_1 встановлено, що відображення операцій з поставки товарів, робіт (послуг) ТОВ «Фултікс Компані» у січні 2015 на користь ТОВ «Промтехбуд» у податковому обліку свідчить про те, що вказані товариства не приймали участь у господарській діяльності у розумінні приписів ст. 3 Господарського кодексу України, тому їх діяльність не спрямована на отримання доходу в розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність факту здійснення реальних господарських операцій між ТОВ «Промтехбуд» та ТОВ «Фултікс Компані», а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2016 року № форми «Р1» є правомірним та скасуванню не підлягає.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехбуд» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа