Справа № 804/185/10016/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-
18.12.2017 ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративною позовною заявою до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо невиплати їй пенсії з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно;
- зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити їй нарахування та виплату пенсії за віком з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно.
В обґрунтування позовних зазначено, що позивач є пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду відповідача. Однак, з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно відповідач перестав виплачувати належну позивачу пенсію. У зв'язку з цим позивач звернувся із заявою до відповідача з вимогою поновити виплату безпідставно призупиненої пенсії, однак згідно відповіді відповідача прийнято рішення про призупинення виплати пенсії з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно позивачу у зв'язку зі скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Вважає, що зазначені дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії порушують його конституційні права, тому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати виплатити пенсію за період з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно.
Ухвалою суду від 12.02.2018 року відкрито провадження у цій адміністративній справі, про що повідомлено сторін засобами поштового зв'язку.
Ухвалою суду від 21.03.2018 року замінено сторону відповідача правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні, як отримувач пенсії віком. З 01.04.2017 року виплату пенсії позивачу було припинено згідно інформації, отриманої від СБУ про повернення особи до покинутого місця проживання, що є підставою для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої на ім'я позивача, згідно статті 12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб». Зазначене призвело до зупинення виплати пенсії позивачу. З 01.07.2017 року позивачу відновлено виплату пенсії. Разом з тим, відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування є порушенням обов'язкової умови для отримання соціальних виплат відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII, у зв'язку з цим вважає, що були підстави для призупинення пенсійних виплат та підстав для поновлення пенсійних виплат за період з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно немає.
Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, вивчивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним задовольнити цей адміністративний позов повністю з наступних підстав.
З 01.04.2017 року виплату пенсії позивачу було припинено автоматично за результатом обміну інформацією щодо переміщених осіб зі Службою безпеки України, що не заперечує відповідач у своєму відзиві на адміністративний позов.
На підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради (протокол № 23 від 27.07.2017 року) виплату пенсії позивачу було відновлено з 01.07.2017 року. Рішенням комісії не призначено виплату заборгованості за період з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно.
Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу за період з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно на підставі не підтвердження його місця перебування.
Відповідно до статті 7 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб») для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Закон України від 09.07.2003 № 1058-VI «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.
Так, частиною першою статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:
Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
- якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
- у разі смерті пенсіонера;
-у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
- в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.
Отже, в статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутня така підстава як «не підтвердження місця перебування», як про це заявляє відповідач. Також, в цій статті відсутні такі підстави як не проживання у місті тимчасової реєстрації чи повернення до місця реєстрації.
Судом встановлено, що, незважаючи на фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати позивачеві пенсії не приймалося.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію у період з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_1, в тому числі шляхом зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.
Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.04.2017 року по 30.06.2017 року включно.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко