Справа № 303/570/17
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№303/570/17
№2-а/303/81/18
У Х В А Л А

02 травня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Довжанин В.М., при секретарі Фозекош І.І., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Роман І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Завидівської сільської ради Мукачівського району про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання його до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Завидівської сільської ради Мукачівського району про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання його до вчинення дій.

06 березня 2018 року через канцелярію суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1, яка містить зокрема клопотання про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити поданий ним позов шляхом: зупинення дії індивідуального акта, а саме Рішення №97 від 27 грудня 2016 р. «Про дострокове припинення повноважень Завидівського сільського голови ОСОБА_1»; забороною відповідачу вчинити певні дії - користуватися незаконно виготовленою печаткою дублікатом, розпоряджатися коштами сільської ради та розпоряджатися земельними ділянками с.Завидово; зобов'язати представника відповідача опублікувати оголошення щодо позову до сільської ради с.Завидово в засобах масової інформації.

Клопотання обґрунтовує тим, що на нього психологічно давлять як невідомі особи в нічний час, так представник відповідача та депутати с.Завидово, які систематично його усувають від виконання посадових обов'язків, так і судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, шляхом ігнорування його клопотань.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного висновку.

Так, статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави забезпечення позову. Так, згідно частини 1 вищевказаної статті, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Згідно частини 2 вищевказаної статті, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частини 5 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Таким чином, при розгляді та вирішенні даної заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однак, розглянувши заявлене клопотання, судом не встановлено очевидної протиправності оскаржуваного акту та підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або унеможливили б захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі.

Крім того, суд вважає, що під час розгляду клопотання суд повинен, виходячи з конкретних доказів, оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до пункту 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд постановляє ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на його обґрунтування, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150-154, 248, 294 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Завидівської сільської ради Мукачівського району про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання його до вчинення дій - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 07.05.2018 року.

Головуючий В.М. Довжанин