Справа № 808/26/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
02 травня 2018 року Справа № 808/26/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до 1. Державної організації Військова частина НОМЕР_1 (69068, м. Запоріжжя, вул. Стефанова)
2. Державної організації Військова частина НОМЕР_2 (84501, м. Бахмут, Донецької області)
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
02 січня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної організації Військова частина НОМЕР_1 (далі відповідач 1), Державної організації Військова частина НОМЕР_2 (далі відповідач 2) в якому позивач просить суд:
визнати незаконною бездіяльність відповідача 1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту;
зобов`язати відповідача 2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.
В обґрунтування позову зазначає, що звертався з рапортом про звільнення з військової служби у зв`язку з закінченням строку дії контракту, проте питання залишилося не вирішеним і позивач надалі проходить військову службу, що суперечить вимогам Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Ухвалою суду від 09.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.02.2018.
У підготовчому засіданні 07.02.2018 оголошено перерву до 13.03.2018.
Ухвалою суду від 13.03.2018 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 19.04.2018.
Ухвалою суду від 19.04.2018 за клопотанням представників сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день.
Позивачем 19.04.2018 подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представником відповідача 1 подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. 07.02.2018 до канцелярії суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача 1 зазначає, що контракт між Міністерством оборони та позивачем укладений 02.09.2013 терміном на три роки, тобто контракт мав закінчитися 02.09.2016 та продовжено до закінчення особливого періоду. Згідно Указу президента України №5337 «Про внесення до деяких законодавчих актів щодо удосконалення порядку проходження військової служби» набув чинності 07.01.2017 - Контракти , дія яких завершується після 07 січня 2017 року, не підлягають автоматичному продовженню, оскільки норми про продовження контрактів після набуття чинності Закону 5337 (після 07 січня 2017 року) вже не має, а до 07 січня 2017 року відповідно діє норма Закону «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби», від 29.12.2016 на таких осіб поширюється норма права про звільнення а саме, звільненню підлягають особи які вислужили 18 місяців з дати продовження дії контракту, крім осіб які уклали контракт терміном на шість місяців. Такий порядок звільнення з військової служби визначений Директивою Генерального Штабу ЗС України Д-2 від 15.02.2017 року «Про визначення строків та обсягів звільнення військовослужбовців з військової служби». Таким чином право на звільнення позивач набуде 02.03.2018. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
Представником відповідача 2 подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
02.09.2013 між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки (до 02.09.2016).
02.09.2013 ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом відповідно до наказу № 47-к командира військової частини № НОМЕР_1 у військовому званні солдата на посаду стрільця комендантського відділення, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , який міститься в матеріалах справи.
28.07.2016 ОСОБА_1 звернувся з рапортом, в якому просив звільнити його з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту та зазначив, що не бажає укладати новий контракт.
Судом встановлено, що на момент спливу строку контракту (02.09.2016) ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни на момент підписання позивачем контракту здійснювалося Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
У відповідності до пп. "б" ч. 2 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII , звільнення зі служби проводиться: військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою цієї статті.
Частиною шостою вказаної статті Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема: у зв`язку із закінченням строку контракту (п. "а").
В частині 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України (згаданого Закону).
Аналіз наведених правових норм свідчить, що закінчення строку дії контракту є підставою для його розірвання, у випадку якщо сторони не виявили бажання щодо укладення нового контракту, при цьому, можливість продовження строку дії контракту на проходження військової служби понад встановлений строк в односторонньому порядку законодавчо не визначено.
Таким чином, контракт від 02.09.2013 діяв до 02.09.2016. При цьому порядок розірвання та продовження строку дії контракту визначено у пункту 4 цього контракту, де зазначено, що сторони зобов`язуються не пізніше як за три місяці до закінчення строку контракту повідомити одна одну про бажання або небажання укладати контракт чи відмову в його укладенні із зазначенням причин, передбачених нормативно - правових актів.
Відповідно до п. 9 контракту від 02.09.2013 умови контракту можуть бути змінені або доповненні тільки за згодою сторін у письмовій формі.
Суду жодних доказів виконання відповідачем пункту 4 контракту до матеріалів справи не надано. У суду відсутні докази укладання нового контракту за закінченням строку дії контракту від 02.09.2013.
Однак, в Україні з 17 березня 2014 року, а саме з оприлюднення Указу Президента від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» розпочався «особливий період» і триває дотепер. Скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента «Про демобілізацію» після стабілізації ситуації на Сході України.
Визначення поняття "особливого періоду" міститься в абз.11 ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закон № 1932-XII), у якому передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
На даний час військова частина НОМЕР_1 виконує завдання в умовах особливого періоду. Згідно до підпункту 2 пункту 252 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду військовослужбовці Збройних Сил України звільненню не підлягають та продовжують проходити військову службу понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених частиною восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Крім того, згідно Указу президента України №5337 «Про внесення до деяких законодавчих актів щодо удосконалення порядку проходження військової служби» набув чинності 07.01.2017 року - контракти , дія яких завершується після 07 січня 2017 року, не підлягають автоматичному продовженню, оскільки норми про продовження контрактів після набуття чинності Закону №5337 (після 07 січня 2017 року) вже не має.
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби» від 06.12.2016 № 1769-VIII право на звільнення з військової служби набувають військовослужбовці: які проходять військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
З огляду на викладене, суд зазначає, що, для строкових контрактів на 3 чи 5 років, дія яких закінчилась до 06 січня 2017 року, потрібно переслужити 18 місяців. Позивач , який підписав контракт 02 вересня 2013 року строком на 3 роки. Його контракт закінчився 02 вересня 2016 року і був «автоматично продовжений». Тому повинен переслужити 18 місяців до 02 березня 2018 року.
Щодо позовної вимоги позивача про визнання незаконною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно витягу з Наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 156 від 13.06.2017 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків у військову частину польова пошта НОМЕР_4 з 1.3 червня 2017 року солдата ОСОБА_1 , який прибув з військової частини - польова пошта НОМЕР_5 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 19 червня 20 І 7 року №71 - РС на посаду водія автомобільного відділення взводу забезпечення І гаубичного самохідно - артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , ВОС-837037А, з 13 червня 2017 року зарахувати до списків особового складу та вважати таким, що з 13 червня 2017 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 530 гривень на місяць, шпк ''солдат".
Враховуючи, що відповідач 1 на момент закінчення строку контракту діяв у відповідності до вище наведених норм та враховуючи, що позивач на момент набуття права на звільнення відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби» проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , тому суд не вбачає бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , тому позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011. Оскільки позивачем судовий збір не сплачувався, необхідності в вирішенні питання щодо розподілу судових витрат не має.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) до Державної організації Військова частина НОМЕР_1 (69068, м. Запоріжжя, вул. Стефанова, ) , Державної організації Військова частина НОМЕР_2 (84501, м. Бахмут, Донецької області, ) - задовольнити частково.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) звільнити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі 02.05.2018.

Суддя О.В. Конишева