Справа № 2а-2801/11/0528
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 травня 2018 року справа №2а-2801/11/0528

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_2 у справі № 2а-2801/11/0528 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську про визнання дій неправомірними та зобовязання нарахувати та виплатити пенсію згідно Законів України Про пенсійне забезпечення, Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Про соціальний захист дітей війни, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2018 року до Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій просить:

1)видати виконавчий лист по справі № 2а-2801/11/0528 замість протизаконно виданого 19.04.2013 року Краматорським міським судом Донецької області;

2) відповідно до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) зобовязати відповідача виконати рішення суду по справі №2а-2801/11/0528 від 08.07.20114 року.

Ознайомившись з заявою, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 13 квітня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління про визнання дій неправомірними та зобовязання нарахувати та виплатити пенсію згідно Законів України Про пенсійне забезпечення, Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Про соціальний захист дітей війни відмовлено у повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2011 року постанову Краматорського міського суду Донецької області від 13 квітня 2011 року по адміністративній справі №2а-2801/11/0528 скасовано, внаслідок чого, судом позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, а саме: визнано неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську по невиплаті ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 06.01.2011 року; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 06 січня 2011 року з урахуванням фактично здійсненних виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 20 лютого 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2011 року було залишено без змін.

Стосовно вимоги заявника видати виконавчий лист по справі № 2а-2801/11/0528, суд зазначає наступне.

18 квітня 2013 року позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області про видачу виконавчого листа у справі (а.с.72 т.2)

30 квітня 2013 року позивачем отримано виконавчий лист у справі виданий Краматорським міським судом Донецької області 19 квітня 2013 року (а.с.84 т.2).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03.06.2013 було поновлено ОСОБА_2 пропущений строк на предявлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.07.2011, у звязку із тим, що строк предявлення до виконання виконавчого листа, пропущено заявником з поважних причин.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03.04.2015 ОСОБА_2 знову було поновлено пропущений строк на предявлення до виконання виконавчого листа виданого на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.07.2011, у звязку з тим, що строк предявлення до виконання виконавчого листа, пропущено заявником, оскільки ним оскаржено дії державного виконавця.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року відмовлено позивачу в видачі виконавчого листа по справі №2а-2801/11/0528 замість виданого 19.04.2013 року, оскільки діючим процесуальним законодавством не передбачена можливість видачі виконавчого листа замість раніше виданого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час видачі виконавчого листа), за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копії документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.17 р. № 2147-VIII (далі Закон № 2147-VIII) викладено у новій редакції Кодекс адміністративного судочинства України.

Зазначений закон набрав чинності 15.12.2017 року

Згідно ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Закону № 2147-VIII), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 15.6 пункту 1 «Перехідних положень» Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Закону № 2147-VIII), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі документи в паперовій формі.

Згідно до підпункту 18.1, 18.4 пункту 1 «Перехідних положень» Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Закону № 2147-VIII), до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

За частиною 1 статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Закону № 2147-VIII), виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На даний час Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система та Єдиний державний реєстр виконавчих документів, не працюють.

Отже, за вимогами законодавства чинного на час звернення позивача із заявою, видача виконавчого листа або його дубліката здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, який у даному випадку є Краматорський міський суд Донецької області.

Суд зазначає, що нормами діючого законодавства на час видачі виконавчого листа (квітень 2013 року), була передбачена можливість видачі цього листа апеляційним судом за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції. Матеріали справи свідчать, що з заявою про видачу виконавчого листа позивач звернувся 18.04.2013 року до Краматорського міського суду Донецької області, який видав лист 30 квітня 2013 року. Тобто, після повернення справи судом апеляційної інстанції до суду першої інстанції.

Крім того, діючим процесуальним законодавством не передбачена можливість видачі виконавчого листа замість раніше виданого та не втраченого, тобто, вимога заявника в цій частині не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу, що позивач, у разі втрати виконавчого листа, має право звернутись до Краматорського міського суду Донецької області з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. У разі закінчення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання звернутися до Краматорського міського суду Донецької області з заявою про його поновлення. Після поновлення строку та отримання дублікату, позивач має право звернутися до уповноваженого органу з заявою про примусове виконання судового рішення додавши до неї виконавчий документ (дублікат) та ухвалу про поновлення строку його предявлення.

Стосовно зобовязання відповідача відповідно до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) виконати рішення суду по справі №2а-2801/11/0528 від 08.07.2014 року, суд зазначає наступне.

З поданої заяви позивача не вбачається, які саме дії передбачені статтею 267 КАС України, позивач просить вчинити суд.

Відповідно до частини 1 та 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція, що діяла до 15.12.2017 року), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Закону № 2147-VIII), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 № 3 Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 КАС України зазначено, що установити судовий контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Зокрема, в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 2 березня 2016 року (реєстраційний номер судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 56279238) щодо вимог позивача про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати суду звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили, Вищий адміністративний суд України зазначив таке.

Відповідно до частини першої статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Указаній нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу пятого пункту 4 частини першої статті 207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної може бути встановлений судом строк для подання субєктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобовязання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що зобовязання субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обовязок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення субєктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Разом із цим ,суд зазначив, що вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обовязок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобовязати субєкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З резолютивної частини постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2011 року по адміністративній справі 2а-2801/11/0528 не вбачається зобов'язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Діюче процесуальне законодавство не містить можливості після розгляду справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанції вирішувати питання про встановлення судового контролю відповідно до ст. 267 КАС України.

Відповідно до частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція, що діяла до 15.12.2017 року), Особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За частиною 1, 5 статті 1 383 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Закону № 2147-VIII), особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Крім того, частиною 6 статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Закону № 2147-VIII) встановлено, що за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

Отже, за вимогами чинного законодавства, розгляд вказаного позивачем в заяві питання здійснюється судом першої інстанції, який у даному випадку є Краматорський міський суд Донецької області.

Суд звертає увагу, що позивач, якщо вважає протиправними дії чи бездіяльність вчиненими Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську на виконання рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву відповідно до статті 383 КАС України.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 325, 373, 382, 383, пп.15, 18 пункту 1 «Перехідних положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого листи по справі № 2а-2801/11/0528 замість протизаконно виданого 19.04.2013 року Краматорським міським судом Донецької області, зобовязання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську відповідно до ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) виконати рішення суду по справі №2а-2801/11/0528 від 08.07.20114 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 03 травня 2018 року.

ОСОБА_3 ОСОБА_1

Судді І.Д. Компанієць

ОСОБА_4