Справа № 213/3524/17 (2-а/213/65/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2018 рокусправа № 213/3524/17 (2-а/213/65/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Круговий О.О.

судді: Шлай А.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС

на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2018, (суддя суду першої інстанції Мазуренко В.В.), ухвалену в м. Кривому Розі у відкритому судовому засіданні, за позовом ОСОБА_2 до Заступника начальника Волинської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3, третя особа: Волинська митниця ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в :

14 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про порушення митних правил №0706/205010000/17 від 12 квітня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил у відсутність позивача порушено порядок притягнення його до відповідальності, оскільки позивач не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості висловити свої міркування та заперечення, особисто з'явитись до місця розгляду справи. Більш того, позивач зазначає, що про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення та накладення стягнення він дізнався лише після того, як з його заробітної платні були стягнуті гроші за примусовим виконанням постанови про порушення митних правил №0706/205010000/17 державним виконавцем.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову про порушення митних правил №0706/205010000/17 від 12 квітня 2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції третя особа звернулась з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтовна тим, що позивача неодноразово було викликано до Волинської митниці ДФС для надання пояснень з приводу виявленого порушення ним приписів ч. 3 ст.. 470 МК України, однак він жодного разу не з'явився. 5 березня 2017 року у відношенні позивача було складено протокол про порушення митних правил, в якому визначено дату розгляду справи про адміністративне правопорушення - 12.04.2017 р. Протокол було направлено на адресу позивача супровідним листом від 06.03.2017 р., відповідно до правил пересилання поштових відправлень, позивач повинен був отримати вказаний протокол протягом 3 днів. Оскільки позивач не прибув 12 квітня 2017 року до митного органу справу про порушення митних правил було розглянуто, а оскаржувану постанову було прийнято у відсутність ОСОБА_2. Заявник апеляційної скарги зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови було дотримано всі вимоги чинного митного законодавства, а доводи позивача про те, що ним не було вчасно отримано протокол про порушення митних правил, а також оскаржувану постанову є необґрунтованими.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який фактично обґрунтований доводами адміністративного позову, у відзиві позивач зазначає, що доводи третьої особи не спростовують висновків суду першої інстанції, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін та апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - без задоволення.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не прибули, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно витягів з Електронного журналу, встановлено дати перетинання позивачем на автомобілі Ford Focus, р.н. РО2V048 кордону України 19.11.2016р., 20.10.2016р. (а.с.45,46,78,79).

Автомобіль Ford Focus, р.н. РО2V048 був ввезений в режимі транзит.

05.03.2017р. відносно позивача складено Протокол про порушення митних правил №0706/205010000/17 у відсутності позивача.

В протоколі встановлено, що під час здійснення митних формальностей відповідно до баз даних, а саме: АСМО Інспектор, ЄАІС ДФС встановлено, що 19.11.2016р. о 19:23 годин на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_2 в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки Ford Focus, р.н. РО2V048, та станом на 05.03.2017р. його не вивезено та в інший митний режим не заявлено. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України - 29.11.2016р. Вказано, що позивач не звертався до органів ДФС з приводу аварій, або дії непереборної сили та обставин події, місцезнаходження автомобіля (а.с.40-41,66-68). 06.03.2017р. третя особа направила позивачу копію протоколу (а.с.65).

Постановою про порушення митних правил №0706/205010000/17 від 12.04.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №0706/205010000/17 від 12.04.2017р., під час здійснення митних формальностей відповідно до баз даних, а саме: АСМО Інспектор, ЄАІС ДФС встановлено, що 19.11.2016р. о 19:23 годин на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_2 в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки Ford Focus, р.н. РО2V048, та станом на 05.03.2017р. його не вивезено та в інший митний режим не заявлено. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України - 29.11.2016р. Вказано, що позивач не звертався до органів ДФС з приводу аварій, або дії непереборної сили та обставин події, місцезнаходження автомобіля (а. с. 6-8,37-39,62-64). 13.04.2017р. відповідачем позивачу направлено копію постанови (а.с.61).

26.07.2017р. відкрито виконавче провадження ВП №54385493 на підставі вказаної постанови (а.с.10-11), в рамках якого в грудні 2017 року з заробітної плати позивача за листопад 2017 року було утримано кошти на погашення боргу зі сплати штрафу.

Дізнавшись про оскаржувану постанову про порушення митних правил №0706/205010000/17 від 12.04.2017р. та вважаючи її протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав права розглядати у відношенні позивача справу про порушення митних правил та виносити оскаржувану постанову, оскільки позивач до місця розгляду справи не прибув, а відомості про його належне повідомлення про дату та місце розгляду справи у відповідача були відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Згідно із приписами ст. 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь:1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил;2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи);3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення);4) захисники;5) представники органів доходів і зборів;6) свідки;7) експерти;8) перекладачі;9) поняті.

Згідно із ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, чинним на час виникнення спірних відносин Митним кодексом України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення. Також, митним кодексом України визначено єдину обов'язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивач у справі зазначає, що в порушення вимог МК України його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, в порушення приписів ст. 526 МК України, постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу прийнято у відсутність ОСОБА_2В як особи, яка притягається до відповідальності.

Заявник апеляційної скарги заперечує проти порушення при прийнятті оскаржуваної постанови вимог МК України, зазначає, що позивач був неодноразово належним чином викликаний до місця розгляду справи про порушення митних правил, однак жодного разу не прибув, у зв'язку з чим, справу було розглянуто в його відсутність із прийняттям постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

Так, на підтвердження власних доводів третьою особою надано копії квитанцій Укрпошти про направлення позивачу поштової кореспонденції (а.с.46 на оберті, 47,80), також надано копію повідомлення про вручення поштового відправлення а.с.71.

Між тим, копія повідомлення про вручення поштового відправлення, дата подання до пошти 08.12.2016 р. не містить відбитків штемпелю відділень поштового зв'язку, а також не містить позначки про отримання адресатом або уповноваженою ним особою поштового відправлення.

Квитанції про направлення ОСОБА_2 поштової кореспонденції, які датовані 04.02.2017 р. свідчать про факт направлення позивачу певної поштової кореспонденції, але не можуть підтвердити факт отримання ним відправлення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, та про що зазначає заявник апеляційної скарги, про час та місце розгляду справи про порушення митних правил ОСОБА_2 повідомлявся в протоколі про порушення митних правил від 05.03.2017 року, який як зазначає третя особа було направлено на адресу позивача супровідним листом від 06.03.2017 року .

Однак жодних підтверджень факту направлення на адресу позивача протоколу про порушення митних правил, в якому позивач повідомлявся про час та місце розгляду справи про притягнення його адміністративної відповідальності, так само як і підтверджень отримання позивачем зазначеного протоколу ні відповідачем, ні третьою особою до матеріалів справи не надано.

Суд зазначає, що посилання позивача на затверджені міністерством фінансів України нормативні строки пересилання поштових відправлень, зокрема щодо визначення строку пересилання простої письмової кореспонденції, є безпідставними, оскільки вказані норми встановлюють загальну тривалість пересилань кореспонденції, та не можуть напевно підтверджувати дату отримання відправлення адресатом в кожному конкретному випадку.

В свою чергу, за відсутності доказів щодо належного сповіщення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи про порушення митних правил заступник начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 не мав права проводити розгляд адміністративної справи у відсутність позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, розглянувши справу про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних справи у відсутність особи, яка притягається до відповідальності та не є належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідач діяв протиправно, із порушенням приписів ст. 526 МК України.

Протиправність розгляду адміністративної справи про порушення митних правил, в свою чергу, свідчить і про протиправність прийнятої за наслідками такого розгляду постанови від 12 квітня 2017 року у справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідачем, на якого покладено обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання порядку розгляду справи про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, зокрема, належного сповіщення позивача про час та місце розгляду щодо нього справи як передумови забезпечення обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про достатність підстав для задоволення позовних вимог, та не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.308,ст. 310, ст. 315, ст. 316, 272, 286 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 травня 2018 року є остаточною та оскарженню на підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук