Справа № 351/578/18
Суддя: Собко В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/578/18
Номер провадження №2-а/351/23/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собка В.М. ,

секретар - Нагірняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Снятинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови державного виконавця.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення арешту на майно.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 29.03.2007р. він придбав у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 350, у м. Снятин, який 12.08.2008р. було зареєстровано в єдиному реєстрі за №14397661. Однак 16.10.2008р. Постановою державного виконавця №826811 на дане майно було накладено арешт по примусовому виконанню виконавчого листа №2-520 від 01.06.2008р. про стягнення з ОСОБА_3 10955,42 грн. на користь ВАТ «Сведбанк».

Позивач вказує, що по причині накладеного арешту він не може реалізувати своє право на продаж належної йому власності, а саме при його зверненні у нотаріальну контору 20.03.2018р. з приводу продажу зазначеного будинку йому було відмовлено у оформленні договору купівлі-продажу через наявність арешту на цей будинок.

Позивач вважає, що накладення арешту на належне йому майно є незаконним, оскільки він є добросовісним набувачем даного майна, арешт накладений державним виконавцем без належної перевірки про визначення власника майна на момент накладення арешту, а тому позивач просить визнати незаконною та скасувати Постанову державного виконавця Відділу ДВС Снятинського РУЮ в Івано-Франківській області (тепер Снятинський районний відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області) №826811 від 16.10.2008р. про накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 350, у м. Снятин Івано-Франківської області.

Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі.

Представник Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області подав до суду заяву, де зазначив, що при вирішенні питання про скасування постанови №826811 від 16.10.2008р. про накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 350, у м. Снятин Івано-Франківської області Відділ ДВС покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши надані докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.06.2008р. Снятинський районний суд видав виконавчий лист №2-520 про стягнення з ОСОБА_3 10955,42 грн. на користь ВАТ «Сведбанк».

На виконання зазначеного виконавчого листа Державний виконавець Відділу ДВС Снятинського РУЮ в Івано-Франківській області (тепер Снятинський районний відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області) видав Постанову №826811 від 16.10.2008р. про накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 350, у м. Снятин Івано-Франківської області.

Згідно Договору купівлі-продажу від 29.03.2007р. ОСОБА_2 продав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 350, у м. Снятин ОСОБА_1 Відповідно до ОСОБА_2 про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 12.08.2008р. зареєстрував за собою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 350, у м. Снятин.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, на підставі наявних матеріалів справи, відповідно до ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (втратив чинність, але діяв на момент відкриття).

Статтею 1 Закону № 606-ХІV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-ХІV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону №606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" в діючій редакції №1404-VIII від 02.06.2016 року передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 77, 90, 205, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати Постанову державного виконавця Відділу ДВС Снятинського РУЮ в Івано-Франківській області №826811 від 16.10.2008р. про накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 350, у м. Снятин Івано-Франківської області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.