Справа № 815/6804/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6804/17

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (надалі позивач, Товариство) звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС (надалі відповідач, Митниця), в якому (з врахуванням уточнень позовних вимог від 26.01.2018 року, а.с.153) просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000113/2 від 31.07.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00832 від 31.07.2017 року.

В обґрунтування позову було зазначено, що за результатами перевірки електронної митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару митним органом відмовлено в митному оформленні товару та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також було прийнято рішення про коригування митної вартості, відповідно до якого митну вартість товарів самостійно визначено за резервним методом. Позивач вважає рішення про коригування заявленої митної вартості протиправним та таким, що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства.

Рішенням Одеський окружний адміністративний суд від 14.03.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2017 року між Товариством (Покупець за контрактом) та Фірмою «FRUTOPOLIS S.A.» (Греція) (Продавець за контрактом) було укладено зовнішньоекономічний контракт №341/17, відповідно до умов п.1.1. якого, Продавець зобовязаний поставляти, а Покупець приймати та оплачувати товар, вказаний у інвойсах, які є невідємною частиною контракту, в порядку та на умовах обумовлених в Контракті.

Відповідно до п.1.2 Контракту поставка товару відбувається партіями, кількість кожної партії товару узгоджується сторонами та визначається в Замовленні, наданому Покупцем. Загальна кількість поставленого товару складається з кількості, вказаної в інвойсі по кожній партії товару.

За умовами контракту Фірма «FRUTOPOLIS S.A.» поставила ТОВ «Дунайська імпортна компанія» партію товару за специфікацією №25 від 28.07.2017 року, а саме:

- персики свіжі, класу А, у пластикових ящиках 1530 шт., на 20 деревяних піддонах, врожай 2017 року, вага «брутто» - 16539 кг, вага «нетто» - 15474 кг., на загальну суму: 5725,38 євро, де 0,37 євро за 1 кг, без урахування транспортних витрат;

- нектарин, класу А, у пластикових ящиках 470 шт., на 6 деревяних піддонах, врожай 2017 року, вага «брутто» - 5213 кг, вага «нетто» - 4888 кг., на загальну суму: 2346,24 євро, де 0,48 євро за 1 кг, без урахування транспортних витрат.

01.03.2016 року між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» та ТОВ Брокерська Експедиційна компанія Атаман-Груп укладено договір про надання послуг по декларуванню товарів №211/16.

На виконання умов зазначеного Договору декларантом ОСОБА_5, з метою митного оформлення товару до митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС була подана електрона митна декларація №UA500060/2017/012850 від 31.07.2017 року, в якій було визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за основним методом - за ціною зовнішньо-економічного контракту №341/17 від 05.07.2017 року.

На підтвердження митної вартості задекларованих товарів позивачем було надано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №341/17 від 05.07.2017 року; специфікацію №25 від 05.07.2017 року; інвойс №081 від 28.07.2017 року; прайс-лист від 25.07.2017 року; пакувальні листи від 28.07.2017 року; калькуляція від 05.07.2017 року; сертифікат походження товару форми EUR.1 №А760130; митну декларацію країни відправлення 17GREX17 від 28.07.2017 року; документи, які підтверджують транспортні витрати (контракти з перевізниками, рахунок-фактура, автотранспортна накладна, договір-заявка, довідка про транспорті витрати, книжка МДП) та інші документи, обумовлені ч.2 ст.53 МК України.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №UA500060/2017/012850 від 31.07.2017 року Митницею в адрес декларанта було направлено електронне повідомлення (а.с.81), в якому Митниця повідомила декларанта про виявлення в поданих документах розбіжностей та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та запропонувала декларанту для підтвердження митної вартості товарів протягом 10 днів надати додаткові документи, які передбачені п.3 ст.53 МК України, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Зі змісту цього повідомлення слідує, що причинами для витребовування Митницею додаткових документів в порядку п.3 ст.53 МК України стало наступне:

- в декларації країни відправлення від 28.07.2017 року №17GREX17 не визначено клас товару, що не дає змоги перевірити вартість товару;

- для підтвердження витрат на транспортування декларантом та вартості перевезення оцінюваних товарів, декларантом було надано лише: лист від «IRLUX-TRANS» SRL від 28.07.2017 року б/н та рахунок-фактуру від «CATICARO-TRANS» SRL від 28.07.2017 року №21, при цьому, у наданих транспортних документах (CMR від 28.07.2017 року №0061402) наведені підприємства не значяться, що виключило можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 МК України.

Позивач надав митниці додаткові пояснення по наданим документам (а.с.116), в яких вказав, що згідно із зовнішньоекономічним договором №341/17 від 05.07.2017 року, у п.7.1 якого зазначено, що товар може надходити покупцеві у тарі постачальника, яка в свою чергу включається до ціни на цей товар; щодо підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч.2 ст.53 України до митного декларування були надані документи, що підтверджують ці витрати, а саме: договір-заявку №21-D від 25.07.2017 року та довідку про транспортні витрати до кордону б/н від 10.07.2017 року, рахунок-фактуру №21 від 28.07.2017 року, акт виконаних робіт №21 від 31.07.2017 року, також було надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів №01/02/17-MD від 01.02.2017 року, який підтверджує виконання роботи по транспортуванню. Крім того, позивачем було надано специфікацію до контракту постачання товару, прайс-листи виробника, пакувальні листи від 28.07.2017 року та позивач зазначив, що у всіх документах товари були розділені на класи.

31.07.2017 року Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000113/2, у звязку з чим, митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом та складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00832.

Зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості слідує, що таке коригування проведено внаслідок того, що оскільки після виявлених розбіжностей, які зазначені вище, у декларанта були витребувані додаткові документи, а такі документи надані не були, то Митницею за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, які міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, а саме: рівень митної вартості товару №1 митної декларації є більшим (митної декларації від 25.07.2017 року за №UA102150/2017/203398 та становить 0,55 дол. США/кг нетто.

Позивач, будучи незгодним з рішенням Митниці про коригування заявленої митної вартості товарів, скористався визначеним у п.7 ст.55 МК України механізмом отримання товару у вільний обіг під фінансові гарантії, додатково сплативши митні платежі з визначеної відповідачем митної вартості товарів.

04.10.2017 року позивач подав скаргу до Одеської митниці ДФС та додаткові документи, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару, а саме: копію завіреного печаткою митного органу Греції інвойсу №81 від 28.07.2017 року; копію експортної митної декларації, завірену печаткою митного органу Греції; копію довідки з ТПП Греції; калькуляцію вартості товарів зазначених в інвойсі №81 від 28.07.2017 року; копію платіжного доручення в іноземній валюті та заявки на придбання іноземної валюти; бухгалтерську довідку.

Однак ця скарга залишена відповідачем без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, обґрунтовано витребував у декларанта додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів внаслідок виявлених розбіжностей у наданих декларантом документах, а також після відмови у наданні додаткових документів цілком правомірно провів консультації з декларантом для обрання методу визначення митної вартості шляхом обміну електронними повідомленнями, та прийняв обґрунтоване рішення про визначення митної вартості за резервним методом.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вже зазначено вище, вимога про витребування у позивача додаткових документів обґрунтована двома підставами, а саме:

1. в декларації країни відправлення від 28.07.2017 року №17GREX17 не визначено клас товару, що на думку митного органу не дає змоги перевірити вартість товару;

2. не підтверджені транспортні витрати, оскільки декларантом було надано лише лист від «IRLUX-TRANS» SRL від 28.07.2017 року б/н та рахунок-фактуру від «CATICARO-TRANS» SRL від 28.07.2017 року №21, при тому, що у транспортних документах (CMR від 28.07.2017 року №0061402) наведені підприємства не значаться.

Щодо не зазначення класу товару в декларації країни відправлення від 28.07.2017 року №17GREX17, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначено вище, перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у ст.53 МК України і в ньому відсутній такий документ, як «експортна декларація країни відправлення».

Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, в тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів. При цьому слід зазначити, що декларація країни відправлення була оформлена не позивачем, а продавцем товарів фірма «FRUTOPOLIS S.A.» у відповідності до вимог Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція), яка не визначає вимог для оформлення такого виду товарів, як персики та нектарин, по класам якості.

Більш того, не містить вимог по розділу на класи якості під час митного оформлення таких товарів, як персики та нектарин, і діюче законодавство України.

З метою визначення митної вартості товарів в Україні діє спеціальний класифікатор продукції та послуг - Державний класифікатор продукції та послуг. Це систематизоване зведення назв угруповань продукції та послуг, кодування яких побудовано на ієрархічній системі класифікації.

Державний класифікатор продукції та послуг узгоджується із Statistical classification of Products by Activity (CPA) (Статистичною класифікацією продукції та послуг за видами діяльності) редакції 2008 року до рівня підкатегорій, а також з PRODucts of the European COMmunity (PRODCOM) (Переліком промислової продукції Європейського Союзу) редакції 2008 року на рівні позицій; узгоджено з ДК 009:2010 "Класифікація видів економічної діяльності" (далі - КВЕД). У державному класифікатору продукції та послуг продукція/послуга - це результат окремого виду економічної діяльності відповідно до КВЕД, тобто кожному угрупованню видів економічної діяльності за КВЕД на ієрархічних рівнях "секція - клас" відповідає угруповання (одне чи кілька) продукції, яка є результатом його виконання; пов'язано з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), що відображено через посилання на відповідні коди УКТЗЕД.

Згідно Державному класифікатору продукції та послуг для товару «Персик» визначений єдиний код « НОМЕР_1» та одна позиція без виділення класів.

Отже, Державний класифікатор продукції та послуг взагалі не містить розподілення товару, який ввозив позивач, по класам.

Як пояснив позивач, розділення задекларованих ним у ВМД товарів по класам було зроблено з тією метою, що пояснити чому на один і той самий вид товару є різна ціна, оскільки великий фрукт класу «А» коштує дорожче ніж дрібніший фрукт класу «В».

Колегія суддів звертає увагу на те, що в інвойсі №081, який був наданий до митного оформлення, зазначені наступні данні: номер та дата Контракту, за якім був поставлений товар, найменування постачальника та покупця товару, найменування товару, розділ товару по класам, вартість товару, вага товару, а також умови постачання товару, згідно Інкотермс 2010, та географічний пункт переходу відповідальності за втрату товару FCA Скідра (Греція).

Декларація країни відправлення від 28.07.2017 року №17GREX17 містить в собі всі дані, які дають можливість встановити факт того, що вказані в ній товарі експортуються за Контрактом №341/17 від 05.07.2017 року на підставі Інвойсу №081 від 28.07.2017 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що твердження відповідача щодо неможливості перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості товар у звязку з не визначенням класу товару у експортній митній декларації від 28.07.2017 року №17GREX17, є такими, що не ґрунтуються на законодавстві та спростовується наданими позивачем документами.

Щодо посилання відповідача на непідтвердження транспортних витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, задекларований позивачем товар був поставлений за Контрактом №341/17 від 05.07.2017 на умовах FCA, які передбачають віднесення транспортних витрат на рахунок Покупця, а відповідно ці витрати повинні бути однією з складових митної вартості товарів.

Як зазначив позивач, ним було укладено контракт №340/17 від 29.06.2017 року на перевезення із компанією «CATICARO-TRANS» SRL (Молдова), за умовами якого виконавець має право на укладення договору з третіми особами з метою належного та своєчасного виконання своїх зобовязань за цим контрактом. Між компанією «CATICARO-TRANS» SRL (Молдова) та компанією SLR «Tintoreto-Trans» існував договір на транспортно-експедеційне обслуговування та перевезення вантажу від 01.02.2017 року №01/02/2017-MD. Тому безпосереднє перевезення задекларованих товарів було здійснено компанією SLR «Tintoreto-Trans», реквізити якої і були відображені у транспортних документах, зокрема у CMR від 28.07.2017 року №0061402.

Як вже зазначено вище, на вимогу Митниці позивач надав документи на підтвердження транспортних витрат, а саме: контракт №340/17 від 29.06.2017 року на перевезення із компанією «CATICARO-TRANS» SRL (Молдова), договір-заявку №21-D від 25.07.2017 року та довідку від «CATICARO-TRANS» SRL про транспортні витрати до кордону б/н від 28.07.2017 року, рахунок-фактуру від «CATICARO-TRANS» SRL №21 від 28.07.2017 року, акт виконаних робіт №21 від 31.07.2017 року, договір на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів №01/02/17-MD від 01.02.2017 року між «CATICARO-TRANS» SRL (Молдова) та SLR «Tintoreto-Trans» та CMR від 28.07.2017 року №0061402.

Колегія суддів звертає увагу, що CMR від 28.07.2017 року №0061402 має наступні відомості: відправник компанія «FRUTOPOLIS S.A.» (Греція), отримувач ТОВ «Дунайська імпортна компанія»; місце завантаження м.Скідра (Греція); інвойс - №81, сертифікат походження товару - №А760721; номер автомобіля KLKW: CIO120/CIO120, якій також вказаний в інвойсі №081 від 28.07.2017 року та в довідці про вартість перевезення.

Посилання Митниці на те, що декларантом було надано лист від компанії «IRLUX-TRANS» SRL від 28.07.2017 року, однак ця компанія не зазначена у транспортних документах, є хибними, оскільки, як встановлено колегією суддів, позивачем по вищевказаній поставці документів від компанії «IRLUX-TRANS» SRL не надавалось, і ця компанія не має відношення до перевезення задекларованих позивачем товарів.

Визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за встановленими ст.57 МК України методами, основним з яких є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Кожен наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі неможливості застосування жодного з методів 1-5, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 64 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст.58 МК України, митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб для виконання зобовязань продавця. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Отже, з вищенаведених норм права вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

За результатами апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено правомірне застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в той час як відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано суду належних доказів того факту, що подані декларантом документи на підтвердження митної вартості товарів містили розбіжності або суперечності, які б унеможливлювали підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про правомірність прийнятого Митницею спірного рішення про коригування митної вартості товарів та винесеної картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню внаслідок помилкового застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та винесенням по справі нової постанови про задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000113/2 від 31 липня 2017 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00832 від 31 липня 2017 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» () судові витрати в сумі 8486 (вісім тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. з Одеської митниці ДФС () за рахунок її бюджетних асигнувань.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 26 квітня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3