Справа № 205/360/18
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.04.2018 Єдиний унікальний номер 205/360/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/360/18
Номер провадження 2-а/205/56/18
РІШЕННЯ

іменем України

13 квітня 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції Каленюк Наталії Вікторівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції Каленюк Наталії Вікторівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою в справі про адміністративне правопорушення АР № 249227 від 11 січня 2018 року, винесеною інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції Каленюк Н.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено стягнення у вигляді і штрафу в розмірі 425,00 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пров. Парусний в м. Дніпро, водій порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та при перевірці водій не мав при собі документів.

Зазначає, що він не керував транспортним засобом та вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню внаслідок відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки правопорушення не вчиняв, будь-яких доказів на підтвердження зворотного не має. У зв'язку із наведеним, звернувся до суду із позовом, який просить задовольнити.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати дії інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Каленюк Наталії Вікторівни протиправними та визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 249227.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач інспектор патрульної поліції Каленюк Н.В. позовні вимоги не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надано на адресу суду відеозапис з нагрудної камери на компакт-диску та відзив на позовну заяву, в котрих позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, відеозапис розгляду адміністративної справи відповідачем, та надавши доказам оцінку в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою про адміністративне правопорушення АР № 249227 від 11 січня 2018 року, винесеною інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції Каленюк Н.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пров. Парусний в м. Дніпро, водій порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та при перевірці водій не мав при собі документів.

Зазначене підтверджується копією постанови, а також наданим відповідачем відеозаписом з нагрудної камери на компакт-диску (а.с. 3, 26).

Згідно п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортної пригоди, тобто завдати шкоду майну, нанести шкоду здоров'ю людей і навіть до людських жертв.

Згідно п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Будь-яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що оскаржувана позивачем постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції); або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

На відеозаписі зафіксовано, що водій ОСОБА_1 при перевірці не мав при собі документів. Розгляд адміністративної справи проведено згідно чинного законодавства, ОСОБА_1 роз'яснено права відповідно до ст. 268 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/20І5 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

З 08 серпня 2015 року набрав чинності Закон України № 596 VІІІ від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України №596-VІІІ від 14.07.2015 внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-VІП від 14.07.2015 законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

З вищенаведеного випливає висновок, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VШ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Згідно п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірної свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Статтею 161 КАС України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, згідно до п. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку коли існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Оглянутий відеозапис, із моменту вчинення правопорушення до винесення постанови по справі, суд приходить до висновку, що процедура притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбувалась у відповідності до вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Суд вважає, що постанова, яка оскаржується, складена на підставі ст. 283 та ст. 284 КУпАП та відповідає вимогам цього кодексу.

Основними завдання поліції викладеними у ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», є виявлення поліцією причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

Отже, суд дійшов висновку про те, що інспектор поліції при несенні служби і виявленні адміністративного правопорушення з боку позивача ОСОБА_1 11 січня 2018 року діяв правомірно в межах своїх повноважень, відповідно до своїх службових обов'язків. Підстав для визнання його дій неправомірними судом не виявлено, підстав для скасування винесеної постанови суд також не вбачає.

Крім того, відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги факт того, що ОСОБА_1 не представлено суду жодного доказу, який би свідчив про неправомірність складення оскаржуваної постанови, та слугував би підставою для скасування вказаної постанови, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 28, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241, 242, 243, 244, 254, 246, 250, 293, 294 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції Каленюк Наталії Вікторівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Каленюк Наталії Вікторівни та визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 249227 - відмовити.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко