Справа № 815/6317/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6317/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Домусчі С.Д., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Сінчі А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання неправомірними дії, скасування наказів та про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - Управління ДАБК ОМР) про:

- визнання неправомірними дій Управління ДАБК ОМР щодо винесення 26 грудня 2016 року наказу №01-13/79ДБ, яким було скасовано реєстрацію декларації про початок будівельних робіт №ОД 98 від 22 вересня 2016 року та винесення 26 грудня 2016 року наказу №01-13/78ДБ, яким було скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 82 від 26 вересня 2016 року;

- скасування винесеного 26 грудня 2016 року Управлінням ДАБК ОМР наказу №01-13/79ДБ, яким було скасовано реєстрацію декларації про початок будівельних робіт №ОД 98 від 22 вересня 2016 року та винесений 26 грудня 2016 року наказ №01- 13/78ДБ, яким було скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 82 від 26 вересня 2016 року;

- зобов'язання Управління ДАБК ОМР направити до Державної архітектурної інспекції України повідомлення про поновлення реєстрації декларацій про початок будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованої за №ОД 98 від 22 вересня 2016 року, та декларації про готовність об'єкта до експлуатації за названою адресою за №ОД 82 від 26 вересня 2016 року.

В обґрунтування позову зазначалось, що відповідачем зареєстрована декларація про початок будівельних робіт за № ОД 98 від 22 вересня 2016 року та декларація про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 82 від 26 вересня 2016 року на нежилі приміщення розташовані за адресою АДРЕСА_1, замовником яких є ОСОБА_1. 16 грудня 2016 року, згідно договору купівлі-продажу, позивач передала у власність дану квартиру ОСОБА_2. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року по справі № 523/2857/17-ц за позовною заявою ОСОБА_2. до ОСОБА_1 визнано договір купівлі-продажу від 16 грудня 2016 року недійсним. Зі змісту названого вище рішення суду випливає, що договір-купівлі продажу від 16 грудня 2016 року був скасований на підставі того, що в матеріалах справи містився наказ № 01-13/79ДБ про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт №ОД 98 від 22 вересня 2016 року та наказ №01-13/78ДБ про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 82 від 26 вересня 2016 року. Накази були винесені на підставі акту перевірки приміщення за адресою АДРЕСА_1 від 23 грудня 2016 року. На думку позивача, дії посадових осіб відповідача є протиправними з огляду на чисельні порушення. Зокрема, наказ про проведення перевірки було видано на підставі не існуючого на той момент звернення фізичної особи, і, крім того, під час складання акту перевірки від 23 грудня 2016 року була присутня ОСОБА_2, проте у графі підпис присутня позначка «відмовився», до перевірки власник не запрошувався, направлення на проведення перевірки не отримував, у перевіряючих був відсутній доступ до приміщення, тому відповідність реконструкції приміщення затвердженому проекту та декларації про готовність цього об'єкта до експлуатації фактично не перевірялась. До того ж, перевірка проводилась без фактичного обстеження об'єкта реконструкції, виключно на підставі інформації, зазначеної у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації. Підставою для скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт за №ОД 98 від 22 вересня 2016 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації, за №ОД82 від 26 вересня 2016 року слугувало виявлення факту подання позивачем в деклараціях недостовірних відомостей, а саме посилання відповідача на те, що «в ході проведення позапланової перевірки виявлено відсутність санвузлу», проте в деклараціях взагалі відсутня інформація про санвузол. ОСОБА_1 вказує, що відповідачем незаконно проведено позапланову перевірку на об'єкті «Реконструкція нежитлових приміщень комор АДРЕСА_1», а також останнім не доведено правомірність прийнятих ним оскаржуваних наказів №01-13/79ДБ, №01- 13/78ДБ, яким було скасовано реєстрацію декларацій, що є підставою для скасування цих наказів. Для відновлення становища, яке існувало до порушення права позивача, ОСОБА_1 вважає, що необхідно зобов'язати Управління ДАБК ОМР направити до Державної архітектурної інспекції України повідомлення про поновлення реєстрації оспорюваних декларацій.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням ДАБК ОМР обґрунтовано прийнято спірні накази № 01-13/79 та № 01-13/78 про скасування відповідних декларацій, оскільки позивачем внесено недостовірні дані до декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, що є порушенням ч. 8 ст. 36 та ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому позивач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували підстави проведення позапланової перевірки, відповідно до вимог Порядку № 553. До перевірки власник не запрошувався та направлення на проведення перевірки не отримував. ОСОБА_1 зазначає, що перевірка проводилась без фактичного обстеження об'єкта реконструкції, а виключно на підставі інформації, зазначеної у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, що підтверджує недоотримання відповідачем процедури проведення перевірки, оскільки такі дії не узгоджуються із положеннями Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2015 року № 698.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління ДАБК ОМР спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 липня 2016 року ОСОБА_1 придбала за договорами купівлі-продажу № 1882 та № 1885 нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджено інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна від 09 липня 2016 року та 04 жовтня 2016 року (а. с. 16, 26).

На виконання вимог ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачем до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області подано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежилих приміщень номер комор НОМЕР_2 з об'єднанням їх під житлову квартиру НОМЕР_1, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані» за адресою: АДРЕСА_2, яка зареєстрована 22 вересня 2016 року за № ОД98 (а.с.17-20).

В подальшому, в порядку ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області подано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності по об'єкту «Реконструкція нежилих приміщень комор НОМЕР_2 з об'єднанням їх під житлову квартиру НОМЕР_1, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_2, яка зареєстрована 26 вересня 2016 року за № ОД82 (а. с.21-25).

16 грудня 2016 року, згідно договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 квартиру під АДРЕСА_1

Заочним рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12 липня 2017 року по справі № 523/2857/17 визнано недійсним договір купівлі-продажу укладений 16 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 34-35, http://reyestr.court.gov.ua/Review/67725222).

26 грудня 2016 року Управлінням ДАБК ОМР винесено наказ №01-13/79ДБ, яким скасовано реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ОД 98 від 22 вересня 2016 року та наказ №01-13/78ДБ, яким скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 82 від 26 вересня 2016 року (а. с. 188, 189).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Згідно п. 1 названого Порядку він визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

На підставі п. 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як встановлено матеріалами справи, на підставі звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення об'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, зокрема від 12 жовтня 2016 року № 01-10/125-ЗГ, посадовою особою відповідача проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 на об'єкті будівництва «Реконструкція нежилих приміщень номер комор НОМЕР_2 з об'єднанням їх під житлову квартиру НОМЕР_1, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_2».

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 23 грудня 2016 року (а. с. 28-31).

Відповідно до п. 21 Порядку № 553 визначено, що: «У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням».

З акту перевірки вбачається, що перевірка проводилася у присутності власниці квартири ОСОБА_2, яка відмовилася від отримання акту перевірки, про що наявний запис в акті.

На спростування доводів апелянта щодо не існуючого звернення фізичної особи, як на підставу для проведення перевірки, відповідачем до суду апеляційної інстанції надано звернення

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, що підставою для проведення перевірки позивача було звернення фізичної особи від 30 грудня 2016 року № 01-10/125-ЗГ про яке зазначено в листі від 19 січня 2017 року № 01-10/125-3Г, оскільки в направленні на проведення перевірки, а також у самому акті перевірки зроблено посилання на звернення фізичної особи від 12 жовтня 2016 року № 01-10/125-ЗГ.

Зазначення дати звернення особи 30 грудня 2016 року в листі від 19 січня 2017 року № 01-10/125-3Г не є предметом оскарження у даній справі.

Крім того, відповідно до приписів п. 7 Порядку 553 підставою для проведення позапланової перевірки є також необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Таким чином, Управлінням ДАБК ОМР перевірку проведено з дотриманням вимог Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю № 553, оскільки проведено у межах трьох місяців з дня подання зазначених декларацій, а також за зверненням фізичних чи юридичних осіб про порушення вимог містобудівного законодавства від 12 жовтня 2016 року № 01-10/125-ЗГ.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що: «Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації».

Частиною 10 ст. 39 цього ж закону зазначено, що: «Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката».

Як зазначено в акті перевірки, зі змісту декларації про початок виконання будівельних робіт від 22 вересня 2016 року № ОД 98 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта від 26 вересня 2016 рок № ОД 82 поданих ОСОБА_1, проектна документація розроблялась ТОВ «АКБ ПРАКТИК» (а. с. 141-145).

Проте, згідно листа від 16 грудня 2016 року № 25 який надійшов від ТОВ «АКБ ПРАКТИК» на адресу відповідача, вбачається, що проектна документація об'єкта будівництва «Реконструкція нежилих приміщень номер комор НОМЕР_2 з об'єднанням їх під житлову квартиру НОМЕР_1, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_2», ТОВ «АКБ ПРАКТИК» не розроблялась.

На підтвердження зазначеної вище обставини, до суду апеляційної інстанції відповідачем було надано відповідний лист (а. с. 190).

До того ж, згідно технічного паспорту на житлову квартиру виготовленого КП Одеське обласне архітектурно-планувальне бюро «ОДЕСАОБЛПРОЕКТ» від 16 вересня 2016 року, загальна площа квартири складає 20,9 м2, у тому числі санвузол площею 3,3 м2. Висота приміщень складає 2.0 м.

В ході проведення позапланової перевірки з виїздом на місце встановлено, що за зазначеною адресою АДРЕСА_3 у м. Одесі власниками квартири виконані будівельні роботи з переобладнання та об'єднання двох окремих технічних, нежитлових приміщень в одне, яке розміщено над житловою кімнатою квартири № 164 вказаного будинку. Висота приміщення від підлоги до стелі складає 2.0 м, санвузол відсутній, що є порушенням п. 2.9 та п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача, що в матеріалах справи відсутній названий вище технічний паспорт виготовлений КП Одеське обласне архітектурно-планувальне бюро «ОДЕСАОБЛПРОЕКТ» від 16 вересня 2016 року, а тому останній не є допустимим доказом по справі, оскільки зі змісту акту перевірки випливає, що замовником будівництва самостійно було надано відповідний перелік документів, у тому числі і технічний паспорт на житлову квартиру виготовленого КП Одеське обласне архітектурно-планувальне бюро «ОДЕСАОБЛПРОЕКТ» від 16 вересня 2016 року.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 оформлені дозвільні документи на виконання будівельних робіт та документи готовності об'єкта до експлуатації з порушенням ч. 8 ст. 36 та ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що виразилось у недостовірності інформації щодо розроблення проектної документації ТОВ «АКБ ПРАКТИК» по спірному об'єкту, а також невідповідність фактично реконструйованого приміщення даним, які зазначені в технічному паспорті на об'єкт будівництва «Реконструкція нежилих приміщень номер комор НОМЕР_2 з об'єднанням їх під житлову квартиру НОМЕР_1, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_2».

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: «У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування».

На виконання наведених вище приписів, Управлінням ДАБК ОМР прийнято наказ від 26 грудня 2016 року № 01-13/79 ДАБК, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт зареєстрованої за № ОД 98 від 22 вересня 2016 року з реконструкції нежитлових приміщень комор №№ VI 16а, VI 166 з об'єднанням їх під житлову квартиру НОМЕР_1, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_4, замовник - ОСОБА_1.

Крім того, відповідачем прийнято наказ від 26 грудня 2016 року № 01-13/78ДАБК, яким скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ОД 82 від 26 вересня 2016 року з реконструкції нежитлових приміщень комор №№ VI 16а, VI 166 з об'єднанням їх під житлову квартиру НОМЕР_1, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_4, замовник - ОСОБА_1.

Таким чином, Управлінням ДАБК ОМР правомірно прийнято спірні накази від 26 грудня 2016 року за № 01-13/79 ДАБК та № 01-13/78 ДАБК.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача про правомірність прийняття оскаржених наказів є обґрунтованими, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання Управління ДАБК ОМР направити до Державної архітектурної інспекції України повідомлення про поновлення реєстрації декларацій про початок будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованої за №ОД 98 від 22 вересня 2016 року, та декларації про готовність об'єкта до експлуатації за названою адресою за №ОД 82 від 26 вересня 2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є правильним.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання неправомірними дії, скасування наказів та про зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 06 травня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.В. Єщенко