Справа № 825/1711/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Чернігів Справа № 825/1711/18

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1П.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Новгород-Сіверське ОУПФУ), в якому просить:

- зобов'язати Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити позивачу з 28.12.2017 пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позов мотивовано тим, що позивач станом на 28.12.2017 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Звернувшись у грудні 2017 року до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та надавши відповідні документи, що підтверджують роботу позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, відповідач на думку позивача, своїм рішенням від 16.01.2018 №1 протиправно відмовив йому у призначенні пенсії, мотивуючи свою відмову тим, що документи видані підприємствами, які знаходяться на тимчасово не підконтрольній території. Позивач вважає, що Новгород-Сіверське ОУПФУ мало призначити йому пенсію, оскільки позивач дійсно працював на роботах з особливо шкідливими умовами праці за Списком №1, що підтверджується записами у трудовій книжці, які зроблені задовго до окупації окремих районів Луганської області. Також це підтверджується документами, які видані позивачу з архіву підприємства, яке на даний час розташоване на окупованій території Луганської області.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що документи надані позивачем, видані ЛНР, та не можуть розцінюватися в якості документів, які згідно законодавства України мають юридичну силу та можуть створювати правові наслідки та бути належним доказом.

Так, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач працював на Шахті "Партизанська", пізніше реорганізовану в ВП "Шахта "Партизанська" ДГІ "Антрацит", яка розташована в Луганській області, на посадах:

- учня гірничого робітника підземного 1 р. з 03.02.1992 по 17.03.1992;

- гірничного робітника підземного 1 р. з 03.02.1992 по 15.09.1992, з 22.11.1993 по 24.02.1994;

- учня електрослюсара з 25.02.1994 по 06.04.1994;

- електрослюсара з 07.04.1994 по 01.10.2002, з 14.01.2004 09.04.2004.

Також з 06.08.2007 по 18.02.2008 позивач працював електрослюсарем з повним робочим днем на ПП "Койл A.C.".

У грудні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та надав відповідні документи (довідки, накази, а.с.24-28, 29-35, 36-37, що підтверджують роботу позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1).

Розглянувши заяву та відповідні документи позивача, надані для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування", відповідачем було прийнято рішення (а.с.10), згідно якого позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії з посиланням на відсутність підтвердження за наданими документами виконання робіт повний робочий день, оскільки надані довідки видані підприємствами, які знаходяться на тимчасово не підконтрольній українській владі території.

Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, у своїй діяльності Пенсійний фонд України керується Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон №1788), Законом України №1058 "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №400/97-ВР) та Положенням про Пенсійний фонд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, тощо.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є : реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст.58 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах обґрунтовується посиланням на Закон України "Про пенсійне забезпечення", норми якого з урахуванням відомостей про місце та час його роботи зі шкідливими та важкими умовами за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, дають право на призначення такої пенсії. Працівникам, зайнятим повний робочий на роботах, передбачених Списком №1, що чинні на час їх роботи за наявності необхідної кількості пільгового та загального стажу пенсія призначається зі зниженням пенсійного віку. При цьому необхідною умовою для зарахування стажу до пільгового є наявність атестація робочого місця після 22.08.1992.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, умовою для подання будь-яких інших документів що підтверджують наявний трудовий стаж для призначення пенсій є відсутність трудової книжки або записів у ній.

Отже, судом встановлено, що позивач надав відповідачу всі документи, необхідні для призначення пенсії, передбачені розділом ІІ постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

Щодо позиції відповідача, висловленої у відзиві на позов, суд зазначає про таке.

Дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 (Офіційний вісник України, 2014р., №81, ст.2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. При цьому, усі документи, видані на непідконтрольній Україні території, починаючи з 01.12.2014, вважаються недійсними. А отже, усі свідоцтва, довідки та інші документи, видані органами "ЛНР", на території України вважаються недійсними та не мають юридичної сили. Якщо особа стала на облік як внутрішньо переміщена особа (далі - ВПО), то вона звертається у відповідну структуру за місцем реєстрації ВПО.

Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому, "ДНР" та "ЛНР" є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених "республік", а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих "ДНР" та "ЛНР" інформації.

Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав субєктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч.2 ст.9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч.3 ст.9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування "Луганської народної республіки", згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків.

В силу наведеного, довідки видані з архіву підприємства, яке на даний час знаходиться на окупованій території Луганської області, лише опосередковано доводять наявність необхідного трудового стажу, та мають надаватися виключно у разі відсутності записів у трудовій книжці. При цьому вказані довідки, в силу ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не є документами, виданими державними органами та органами місцевого самоврядування "Луганської народної республіки.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами від 03.10.2017), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності зазначеного стажу роботи у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку з 01.04.2017 по 31.03.2018 не менше 21 року 6 місяців страхового стажу у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але відпрацювали не менше половини стажу на зазначених роботах пенсії на пільгових умах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 3 ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого цим Законом, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік зменшується на один рік.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт передбачених Списком №1, на протязі повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списком, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій.

Як встановлено судом, позивач працював на Шахті "Партизанська", пізніше реорганізованій в ВП "Шахта Партизанська" ДП "Антрацит", на посадах з повним робочим днем під землею:

- учня гірничого робітника підземного 1 р. з 03.02.1992 по 17.03.1992;

- гірничного робітника підземного 1 р. з 03.02.1992 по 15.09.1992, з 22.11.1993 по 24.02.1994;

- учня електрослюсара з 25.02.1994 по 06.04.1994;

- електрослюсара з 07.04.1994 по 01.10.2002, з 14.01.2004 09.04.2004.

На підприємстві проводилася атестація робочих місць, про що свідчать накази від 15.06.1994 №51 та від 26.02.1999 №21. Також з 06.08.2007 по 18.02.2008 позивач працював електрослюсарем з повним робочим днем на ПП "Койл A.C.".

Наведені записи містяться у трудовій книжці позивача, яка надавалась відповідачу разом з наказами, які зроблені та видані задовго до окупації окремих районів Луганської області, а тому підстави вважати, що позивач має подати додаткові документи (довідки про підтвердження трудового стажу), об'єктивно відсутні, як і відсутня можливість підтвердити в інший спосіб наявність необхідного трудового стажу та не враховувати наведені записи або не визнавати їх. Отже, безвідносно до довідок, стаж є підтвердженим записами у трудовій книжці позивача.

Суд зауважує, що зайнятість на посадах, на яких працював позивач повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується записами у його трудовій книжці та додатковому підтвердженню не підлягає, а тому відповідач мав призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.144 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи наведене, та керуючись ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії слід задовольнити та зобов'язати Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити позивачу з 28.12.2017 пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Зобов'язати Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 з 28.12.2017 пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна,3, м.Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000, ) на користь ОСОБА_1 (вул.Семенівська, 71, с.Миколаївка, Семенівський район, Чернігівська область, 15430, ід. номер НОМЕР_1) 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 08 травня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк