Справа № 523/15288/17
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/113/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді- Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань -Щербан О.Д.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції та інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Мирончука Олександра Сергійовича, про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції та інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Мирончука Олександра Сергійовича та просив визнати дії поліцейського з притягнення до відповідальності ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову серії БР 201522 від 21.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування вимог ОСОБА_2 зазначив, що 21.10.2017 року відносно нього складена постанова про притягнення за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вказував на те, що в постанові зазначені недостовірні відомості місця розгляду справи, недостовірні відомості про його адресу проживання, правопорушення він не вчиняв і доказів на підтвердження висновків в постанові поліцейським не було надано. У зв'язку з чим позивач вважає висновки надуманими, а зупинка безпідставною.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позов та зазначив, що він не вчиняв правопорушення, оскільки не знаходився в транспортному засобі, не керував автомобілем, тому взагалі безпідставним є посилання на норму ст.126 КУпАП. В той час він знаходився біля ринку, було ще дуже рано, він спостерігав ситуацію, що поліцейські переслідували білий джип, коли він зупинився, поліцейські переговорили з водієм і відпустили його. Потім підійшли поліцейські до нього і стали стверджувати, що він них тікав. Складення постанови без протоколу не відповідає нормам закону, заперечував проти доводів відповідача викладених у відзиві, оскільки ніяких протоколів та постанов, щодо вчинення ним інших правопорушень не було складено. Вважає, що у поліцейських взагалі не було жодних підстав для проведення перевірки документів, оскільки він не рухався в автомобілі.

Відповідачі в засідання не прибули від управління у відзиві є клопотання про розгляд справи у їх відсутності, неявка інших учасників відповідно до вимог ст.268 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до відзиву Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції представник заперечує проти задоволення позову і зазначає, що 21.10.2017 року під час патрулювання автодороги М-14 «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» поліцейським роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержантом поліції Мирончуком О.С., було виявлено порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР України). А саме, водій керував легковим автомобілем «Nissan Vanette» з номерним знаком НОМЕР_1, який був неосвітлений у темну пору доби, чим порушив вимоги п,п.2.9.в) ПДР України. Після чого інспектором було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу згідно з п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшовши до водія, яким виявився ОСОБА_2, належним чином представився, роз'яснив суть скоєного адміністративного правопорушення та попросив пред'явити документи, зазначені в п.п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.п. 2.9.в) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, було прийнято рішення про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, скоєне Позивачем. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та перевірки документів було виявлено, що у Позивача відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Поліс), що є порушенням вимог п.п, 2.1.г) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) відносно Позивача.

Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Інспектор розглянув справу про адміністративне правопорушення із дотриманням вимог ст.ст. 278,279,280 КУпАП, виніс постанову по справі із дотриманням вимог ст. 283 КУпАП на бланку постанови, що відповідає формі та технічному опису, зазначеному в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395 (додатки 5, 12), та наклав стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень. Щодо адреси вказаної в постанові, то вона була записана зі слів позивача, з постановою він ознайомився та не вказував на її неправильність.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як видно із змісту постанови серії БР 201522 її було складено 21.10.2017 року на автодорозі М-14 «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» поліцейським роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержантом поліції Мирончуком О.С., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУпАП, у зв'язку з тим, що водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Nissan Vanette», номерний знак НОМЕР_1, не мав при собі діючого поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1. ґ) ПДР України.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пп.ґ) п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Нормами ст.222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі і за частинами першою, другою і третьою статті 122.

Відповідно до вимог ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч.2,4 ст.258 КУпАП). В такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-УІІІ, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, в даному випадку закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Разом з тим, інші доводи позивача суд приймає до уваги виходячи з наступного.

Так, нормами ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст..72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст..251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Відповідно до якої потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Позивач в судовому засіданні категорично заперечував проти того, що він керував транспортним засобом.

Оскільки нормою ч.1 ст.126 КУпАП встановлена відповідальність саме за керування транспортним засобом без наявності полісу, тому суд прийшов до висновку, що відповідач мав довести дану обставину належними доказами.

Однак всупереч вказаним вимогам закону жодних доказів для спростування доводів позивача не надано, тому суд вважає, що дії по складенню протоколу є неправомірними, а постанова підлягає скасуванню, так як суду не надано доказів в підтвердження керування позивачем транспортним засобом.

Керуючись ст.ст. 2,5,9,77,90,139,241,243-246,250,255,268,286,295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції та інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Мирончука Олександра Сергійовича, про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Мирончука Олександра Сергійовича з складення постанови серії БР 201522 від 21.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП ОСОБА_2.

Скасувати постанову серії БР 201522 від 21.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП ОСОБА_2, складену інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Мирончуком Олександром Сергійовичем.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: