Справа № 753/23126/17
Суддя: Шклянка М. П.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/153/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2018 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарі Галян Л.В.

розглянувши в судовому засіданні в в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №1 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції у м.Києві старшого лейтенанта поліції Наумука П.О., третя особа: Департамент патрульної поліції НП України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора роти №1 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції у м.Києві старшого лейтенанта поліції Наумука П.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 478751 від 21.10.2017.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 21.10.2017 року, відповідач склав відносно нього постанову, в якій зазначив, що позивач, керуючи автомобілем Хюндай Туксон, д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху ніби то не ввімкнув покажчик повороту, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Постановою накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Вважає дану постанову незаконною, оскільки, відповідачем не було зачитано позивачу змісту ст. 268 КУпАП, не виконані вимоги ст. 251 КУпАП, він не зміг скористатися правом на допомогу адвоката, більш того відповідач заборонив участь адвоката у справі, а також позивачу не було надано можливості заявити клопотання про надання йому часу для вивчення матеріалів справи та підготовки до дачі пояснень.

Також, відповідачем не було надано жодних доказів щодо порушення позивачем ПДР України та при накладенні адміністративного стягнення не враховано особу, матеріальний стан правопорушника та інші обставини, які слід враховувати при накладені адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП.

А тому, вважає дії інспектора при складенні постанови про адміністративне правопорушення незаконними, а постанову протиправною та просить її скасувати.

В судове засідання 16.04.2018 року сторони не з'явились, відповідачем до суду було надано відзив на позов, та справа в порядку спрощеного провадження була розглянута за наявними матеріалами та наданими сторонами доказами.

Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2017 роти №1 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції у м.Києві старшого лейтенанта поліції Наумука П.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 478751, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн..

Відповідно до винесеної відповідачем Постанови, 21.10.2017 о 18 год 00 хв. водій ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи транспортним засобом «Hyundau Tucson», номерний знак НОМЕР_2, за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, під час перестроювання в іншу смугу не ввімкнув попереджувальний світовий сигнал повороту, чим порушив вимоги п. 9.2.6) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що підстави для скасування постанови відповідача відсутні з огляду на наступне.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліиію» (далі - Закон), поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адм і н і страти вн і правопорушен ня

Згідно п. 9.2.6) ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або разворотом

Порушення користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, (ч. 2 ст. 122 КУгіАП).

Отже, відповідачем вірно кваліфіковані дії позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано стягнення в межах санкції статті.

Крім того, як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову пропритягнення до адміністративної відповідальності.

Ч.2 ст.276 КУпАП передбачає,що справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема ст. 122 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Відповідно до рішення Конституційного суду України № 25-рп/2015 від 26.05.2017 року, щодо роз'яснення положень ст. 276 КУпАП, зокрема поняття «за місцем вчинення правопорушення» «за місцем його вчинення», дане поняття визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VІІІ від 14.06.2015 року, до ст. 222 КУпАП було внесено зміни, в частині того, що уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв». І дані положення Закону на момент винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 444429 не були визнані неконституційними, а тому, вимоги позивача про перенесення розгляду справи до Управління патрульної поліції були необґрунтованими і відповідач правомірно відмовив позивачу в задоволені даного клопотання.

Посилання позивача на те, що відповідачем не були йому роз'яснені його права, порушено його право на захист, а також не надано часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до дачі пояснень не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Отже, як вбачається з вищенаведеної норми, її вимоги не поширюються на випадки накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, до яких, зокрема, і відносяться правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП.

А тому, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно дослідженні всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 19, 241-244, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Інспектора роти №1 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції у м.Києві старшого лейтенанта поліції Наумука П.О., третя особа: Департамент патрульної поліції НП України про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.04. 2018 року.

Суддя: