Справа № 804/1202/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року справа № 804/1202/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Медіа Компанія» до Управління патрульної поліції в місті Дніпрі про визнання протиправною та скасування вимоги (припису) № 330/19/41-02/2017 від 04.01.2017 р., -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Медіа Компанія» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу (припис) № 330/19/41-02/2017 від 04.01.2017 р., винесений на підставі ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» начальником Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ОСОБА_2 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Медіа Компанія».

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що ним було отримано вимогу (припис) № 330/19/41-02/2017 від 04.01.2017 р., винесений на підставі ст.52-3 Закону України "Про дорожній рух" начальником Управління патрульної поліції в м. Дніпрі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, якою позивача зобов'язано усунути порушення при розміщенні зовнішніх рекламоносіїв, а саме п.п. 3.7.1-3.7.4 ДСТУ 3587-97. На думку позивача, в оскаржуваній вимозі (приписі) відсутні докази об'єктивної наявності вказаних у приписі недоліків, формулювання порушень є неконкретним, відсутні посилання на норми законодавчих актів, які порушені позивачем. З огляду на викладене, позивач вважає, що докази наявності порушень діючого законодавства про рекламу з боку позивача відсутні, а тому оскаржувана вимога (припис) підлягає скасуванню. Позивач також вказує, що норми ДСТУ, на які посилається відповідач, втратили свою актуальність через невідповідність нормам діючого законодавства про рекламу. Також, у позовній заяві зазначено, що у відповідача відсутні повноваження стосовно перевірки та направлення вимог розповсюджувачам зовнішньої реклами про виявлені порушення порядку розміщення зовнішньої реклами з вимогою про усунення таких порушень, у тому числі шляхом демонтажу рекламних засобів (а.с. 4-15).

Представником відповідача за довіреністю ОСОБА_3 надані письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позивачем порушено вимоги до розміщення зовнішніх рекламоносіїв, встановлених Законом України «Про рекламу», Законом України «Про автомобільні дороги» та ДСТУ 3587-97, а тому оскаржувана вимога (припис) № 330/19/41-02/2017 від 04.01.2017 р. про усунення порушень при розміщенні зовнішніх рекламоносіїв складений правомірно та не підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 19.12.2017 року представниками позивача та відповідача надані пояснення по суті спору та додаткові докази в обґрунтування позицій кожної із сторін.

Водночас, на момент розгляду справи 19.12.2017 року Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.

Зазначена справа у відповідності до положень статті 257 КАС України належить до категорії справ незначної складності та повинна розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

Відтак, ухвалою суду від 19.12.2017 р. суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Медіа Компанія» () зареєстровано 21.10.2003 року, за видом діяльності є рекламним агентством (код КВЕД 73.11.), а тому у своїй діяльності, розміщуючи зовнішню рекламу у м. Дніпрі, керується діючим Законом України "Про рекламу".

Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Медіа Компанія» отримано вимогу (припис) № 330/19/41-02/2017 від 04.01.2017 р., винесену на підставі ст. 52-3 Закону України "Про дорожній рух" начальником Управління патрульної поліції в м. Дніпрі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2.

Відповідно до вказаної вимоги, ТОВ «Дніпровська Медіа Компанія» зобов'язано усунути порушення при розміщенні зовнішніх рекламоносіїв, а саме п.п. 3.7.1-3.7.4 ДСТУ 3587-97 за наступними адресами:

- вул. Воскресенська, 24 (мідлайт);

- вул. Харківська, 21 (сітілайт);

- вул. Харківська, 22 (сітілайт);

- вул. Січових Стрільців, 4д (сітілайт).

Встановлено термін виконання вимоги - 7 робочих днів з моменту її отримання.

Не погоджуючись із вказаною вимогою (приписом), позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Встановивши обставини справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у справі докази та проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу», зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Статтею 16 Закону України «Про рекламу» визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам:

1. розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків;

2. освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків;

3. фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені;

4. опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі;

5. нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття;

6. у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Забороняється розташовувати засоби зовнішньої реклами на пішохідних доріжках та алеях; у населених пунктах на висоті менш ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття, якщо їх рекламна поверхня виступає за межі краю проїжджої частини; поза населеними пунктами на відстані менш ніж 5 метрів від краю проїжджої частини.

Суд зазначає, що перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений Законом та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, є вичерпним.

Відповідно до пункту 3 «Типових правил розміщення зовнішньої реклами», зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Видача дозволу погоджується робочим органом з власником місця або уповноваженим ним органом (особою), а також з Укравтодором або власниками автомобільних доріг та Національною поліцією - у разі розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг. Перелік органів та осіб, з якими погоджується видача дозволу, є вичерпним.

Правові відносини, що виникають у процесі розташування елементів зовнішньої реклами в межах міста Дніпро регламентується також Порядком розміщення зовнішньої реклами в м. Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради № 1148 від 31.08.2011 р.

Виходячи з п. 8.1.6 вказаного Порядку, розміщення засобів зовнішньої реклами поблизу перехресть, біля дорожніх знаків, світлофорів, пішохідних переходів та зупинок транспорту загального користування погоджується з Державним органом з безпеки дорожнього руху для забезпечення видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування.

Статтею 38 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що розміщення реклами у межах смуги, відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про рекламу» та цього Закону.

Вказаним законом забороняється розміщення рекламоносіїв, що перешкоджають оцінці дорожньо-транспортної ситуації або мають схожість (за зовнішніми ознаками, зображенням чи звуковим ефектом) з технічними засобами організації дорожнього руху і спеціальними сигналами, а також рекламоносіїв, що створюють ефект присутності на дорозі пішоходів або транспортних засобів.

Рекламоносії, що розміщуються у межах смуги відведення автомобільних доріг, не мають:

- погіршувати умови безпеки дорожнього руху;

- погіршувати видимість на дорозі, затемняти або знижувати ефективність сприймання дорожніх знаків, світлофорів та інших технічних засобів організації дорожнього руху;

- обмежувати видимість у напрямку руху, бокову видимість та видимість технічних засобів організації дорожнього руху або заважати сприйманню їх учасниками дорожнього руху;

- засліплювати учасників дорожнього руху, у тому числі внаслідок дії ефекту світлоповернення від рекламоносія;

- зменшувати габарити шляхопроводів та інших інженерних споруд;

- заважати руху пішоходів;

- створювати звукові ефекти, що негативно впливають на умови руху.

Таким чином, суд зазначає, що погодження дозволів на розміщення зовнішньої реклами з Державним органом з безпеки дорожнього руху носить обов'язковий характер лише у випадках, вичерпний перелік, яких визначається у правилах розміщення зовнішньої реклами.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 16 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 р., дозвіл на розміщення рекламоносія має бути погоджений Державтоінспекцією - у разі розміщення зовнішньої реклами на перехрестях, біля дорожніх знаків, світлофорів, пішохідних переходів та зупинок транспорту загального користування.

З матеріалів справи вбачається, що дозволи виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради на розміщення зовнішньої реклами, видані позивачу, містять фотокартку (або комп'ютерний макет) місця з фрагментом місцевості, на якому планується розташування рекламного засобу, ескіз конструктивного рішення рекламного засобу, топогеодезичний знімок місцевості, фотокартку місця, та погоджувальну частину, у тому числі органом Державної інспекції, а саме:

1. №1391/44, адреса місця розташування рекламного засобу: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Харківська 2 (2); конструкція типу «сітілайт», 1,2*1,8 м.;

2. №1391/38, адреса місця розташування рекламного засобу: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Харківська 2 (1); конструкція типу «сітілайт», 1,2*1,8 м..

3. №1391/3, адреса місця розташування рекламного засобу: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Артема 4 д; конструкція типу «сітілайт», 1,2*1,8 м.

4. № 1391/10, адреса місця розташування рекламного засобу: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 24; світлова конструкція «мідлайт».

Таким чином, дозволи на розміщення зовнішньої реклами позивача погоджено з органом Державтоінспекції, а тому позивачем у повній мірі дотримано вимоги діючого законодавства України в частині вимог, встановлених для розміщення рекламних конструкцій, що виключає порушення діючого законодавства про рекламу під час встановлення рекламних конструкцій та їх місця розташування.

Водночас, вбачаючи порушення норм чинного законодавства в галузі розміщення зовнішньої реклами в м. Дніпрі, посилаючись на Державний стандарт України (ДСТУ) 1587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», відповідачем було винесено оскаржувану вимогу (припис).

Згідно з пунктом 45 «Типових правил розміщення зовнішньої реклами», контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 263 від 12.07.2016 р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради № 1148 від 31.08.2011 р. щодо порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську» та Рішення виконавчого комітету міської ради № 1148 від 31.08.2011 р. «Щодо порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську», до повноважень КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» належить:

- укладання договорів про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності;

- укладання договорів про тимчасове користування міською територією для проведення робіт, пов'язаних із розташуванням рекламних засобів;

- впровадження розміщення сюжетів соціальної направленості на території міста;

- здійснення контролю за своєчасним надходженням плати за укладеними договорами;

- організація та проведення демонтажу рекламних засобів власними силами або із

- залученням сторонніх організацій в порядку, встановленому виконавчим комітетом міської ради;

- перевірки на місцевості запропонованих заявником місць розташування рекламних засобів щодо можливості розміщення зовнішньої реклами та надання цієї інформації робочому органу;

- перевірка стану місця розташування (відновлення благоустрою) після проведення робіт з розташування (монтажу, демонтажу, реконструкції, ремонту) рекламного засобу;

- перевірка відповідності місця розташування та фактично розташованого рекламного засобу наявному дозволу;

- здійснення перевірок дотримання розповсюджувачами зовнішньої реклами вимог до технічного та естетичного стану рекламних засобів, а також належного санітарно-технічного стану місць розташування рекламних засобів;

- направлення попереджень розповсюджувачам зовнішньої реклами про виявлені порушення порядку розміщення зовнішньої реклами з вимогою про усунення виявлених порушень у визначений строк, у тому числі шляхом демонтажу рекламних засобів. У разі не усунення у встановлений строк виявлених порушень, в залежності від порушення, передача матеріалів до робочого органу для подання їх Головному Дніпропетровському обласному управлінню у справах захисту прав споживачів та/або забезпечення примусового демонтажу, в порядку, встановленому виконавчим комітетом міської ради;

- складання протоколів про адміністративне правопорушення у разі виявлення порушень правил благоустрою території міста з передачею матеріалів до адміністративної комісії при виконкомі міської ради та у випадках тривалого або неодноразового їх порушення проведення примусового демонтажу в порядку, встановленому виконкомом міської ради; підготовка та надання пропозицій органам, місцевого самоврядування щодо вдосконалення нормативної та методичної бази, що регулює рекламну діяльність і забезпечує її розвиток у місті Дніпропетровську (у тому числі щодо порядку оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів);

- ведення електронно-інформаційного банку даних щодо договорів про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності, договорів про тимчасове користування міською територією для проведення робіт, пов'язаних з розташуванням рекламних засобів, а також інформації для забезпечення розрахунків з оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності, та оплати за тимчасове користування міською територією для проведення робіт, пов'язаних з розташуванням рекламних засобів;

- розроблення пооб'єктних схем оформлення міською середовища засобами зовнішньої реклами;

- звернення із запитами про надання інформації, необхідної для виконання покладених на нього функцій до підприємств, установ, організацій усіх форм власності;

надання платних послуг;

- інші повноваження та функції відповідно до законодавства, цього Порядку та Статуту КП "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами".

Судом встановлено, що актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1401 від 31.03.2017 р., затвердженим ТОВ «Дніпровська Медіа Компанія» та КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради, підтверджено надання останнім на адресу позивача у тимчасове користування місця розташування рекламних засобів відповідно до рішення міської ради № 29/15 від 18.02.2004 р. у період з 01.03.2017 р. по 31.03.2017 р. Вартість послуги - 5384,22 грн.

Разом з тим, досліджуючи правомірність оскаржуваної вимоги, суд вказує, що Законом України «Про Національну поліцію» (№ 580-УІІІ) визначені завдання поліції, якими є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух» (№ 3353-ХІІ), до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; організація супроводження і забезпечення безпечного руху транспортних засобів спеціального призначення; погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг; погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху; видача в установленому порядку у випадках, передбачених законом, дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів; інформування учасників дорожнього руху про фіксацію фактів правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Національна поліція також здійснює контроль за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, виконанням установлених Кабінетом Міністрів України правил паркування транспортних засобів у частині забезпечення безпеки дорожнього руху на майданчиках для паркування, а у випадках та порядку, визначених законом, тимчасово затримує і доставляє транспортний засіб, у тому числі з використанням спеціальних транспортних засобів (коли розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), на спеціальні майданчики чи стоянки для тимчасового зберігання, відповідно до закону тимчасово вилучає посвідчення водія.

Суд зазначає, що наведені вище норми закону не наділяють Національну поліцію повноваженнями вносити вимоги (приписи) суб'єктам господарювання про усунення порушень вимог ДСТУ при розташуванні спеціальної конструкції для розміщення зовнішньої реклами. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача не зміг надати пояснення про те, якими нормативно-правовими актами передбачений порядок проведення перевірки суб'єктів господарювання з питань розміщення рекламних конструкцій, яким чином здійснювались заміри невідповідності рекламних конструкцій вимогам ДСТУ, зокрема, як визначався кут нахилу, якими нормативно-правовими актами передбачено складання таблиці перевірки відповідності розміщення рекламоносіїв.

Статтею 26 Закону України «Про рекламу» передбачено, що контроль за дотриманням законодавства про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику - щодо реклами державних цінних паперів; Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури - щодо спорудження; житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).

Відповідно до пункту 45 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 р., контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства. У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

Відповідач стверджує, що спірна вимога (припис) складений ним не як контролюючим органом з питань додержання законодавства в сфері реклами, а як органом, уповноваженим чинним законодавством здійснювати нагляд та контроль в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Натомість, як зазначалось вище, стаття 52-3 Закону України «Про дорожній рух», якою керувався відповідач при прийнятті оскаржуваної вимоги (припису), такими повноваженнями Національну поліцію не наділяє.

Також, з матеріалів справи вбачається, що від громадянина ОСОБА_4 до начальника Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції надійшло звернення, в якому громадянин ОСОБА_4 просив здійснити реагування в межах компетенції та у порядку, визначеному законом на порушення ДСТУ 3587-97 щодо розміщення рекламоносіїв за наступними адресами: вул. 6-ї Стрілецької дивізії, вул. Андрія Фабра, вул. Березинська, вул. Вячеслава Липинського, вул. Володимира Вернадського, вул. Володимира Мономаха, вул. Воскресенська, вул. Глинки, вул. Криворізька, вул. ливарна, вул. Марії Лисиченко, вул.Михайла Грушевського, вул. Михайла Коцюбинського, вул. Олеся Гончара, вул. Святослава Хороброго, вул. Січеславська Набережна, вул. Січових Стрільців, вул. Старокозацька, вул. Тітова, вул. Троїцька, вул. Феодосіївська, вул. Харківська, вул. Чернишевського, вул. Шевченка, просп. Миру, просп. Петра Калнишевського, Донецьке Шосе.

За наслідком розгляду зазначеного звернення, відповідачем було здійснено обстеження зовнішніх рекламоносіїв за вказаними адресами.

Як вбачається з висновка перевірки, проведеної за зверненням громадянина ОСОБА_4 від 17.01.2017 р., особовим складом сектору БДР УПП в м. Дніпрі ДПП України здійснено обстеження за вказаними адресами, та власникам зовнішньої реклами надано вимоги (приписи) по усуненню виявлених порушень ДСТУ 3587-97. При цьому, зміст порушень у даному висновку відсутній.

Водночас, звернення громадянина щодо порушення розміщення рекламоносіїв не може бути підставою для проведення підрозділом Національної поліції перевірки дотримання позивачем порушень Законів України «Про дорожній рух» та «Про рекламу» та, як наслідок, винесення оскаржуваної вимоги (припису) № 330/19/41-02/2017 від 04.01.2017 р.

Суд зазначає, що протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р., у розділі № 2 «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» передбачено вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення та підстави його складання. Так, у п. 4 зазначеного розділу визначено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 188-28 КУпАП, щодо невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції України, щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, додаються акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та копія раніше надісланої (врученої) вимоги (припису).

Отже, для винесення вимоги (припису) відповідач повинен був провести перевірку за участю позивача, при встановленні перевіркою порушень скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи відповідача про те, що він наділений повноваженнями щодо винесення вимоги (припису), яка, у випадку неусунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, в майбутньому, у разі невиконання вказаних вимог, буде слугувати підставою для складання протоколу з урахуванням інших документів про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-28 КУпАП, суд вважає помилковим, оскільки обов'язковою умовою виконання вимоги (припису) суб'єкта владних повноважень є її законність та правомірність.

З огляду на викладене, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Медіа Компанія» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналогічної позиції дотримується Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (зокрема, постанова від 20 грудня 2017 року у справі № 804/1052/17 з аналогічним предметом спору).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в місті Дніпрі, а саме, судового збору у розмірі 1 600 грн., сплачених позивачем при зверненні до адміністративного суду згідно квитанції № 0.0.703267633.1 від 10.02.2017 р. (а.с. 3).

Керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Медіа Компанія» - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу (припис) Управління патрульної поліції в місті Дніпрі № 330/19/41-02/2017 від 04.01.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в місті Дніпрі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська Медіа Компанія» судовий збір, сплачений при зверненні до суду, в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Чорна