Справа № 2а/1570/5160/2011
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 2а/1570/5160/2011

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я. Час і місце ухвалення: 28.12.2017р., м.Одеса

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_2 апеляційну скаргу Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2011 року приватне акціонерне товариство «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень від 11 березня 2011 року №0 та №.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 26.01.2018 року Арцизька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області (правонаступник Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби) подала апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального права та не повним зясуванням судом обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам податкового органу, що наданні позивачем до перевірки акти виконаних робіт, складені за результатами здійснення господарських операцій з ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» на виконання договору консультаційно-сервісного обслуговування від 05.01.2004 року, не містили вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік наданих послуг, їх обєм, вартість та зв'язок з господарською діяльністю підприємства.

У звязку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року та ухвалення нового судового рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів».

Приватне акціонерне товариство «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» подало відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначило, що чинним законодавством не встановлено конкретних вимог чи визначень щодо того, яким чином повинен розкриватись зміст вчиненої господарської операції. Відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю відповідних документів до обліку та не є свідченням відсутності здійснених господарських операцій. Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом спору є податкові повідомлення-рішення Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (правонаступник Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби) від 11 березня 2011 року №0, яким ПАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» визначено податкове зобовязання з податку на прибуток у сумі 110 472 грн. грн. і нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 27 618 грн., та №, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 80 230 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 20 058 грн.

ОСОБА_3 податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту №950/2300/00955437 від 17.02.2011р. «Про результати планової виїзної перевірки ВАТ «Кулевчанський КХП» (код за )» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2011р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009р. по 30.09.2011р.», яким зафіксовано порушення позивачем п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94 ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», внаслідок чого занижено податок на прибуток всього у сумі 110 472 грн., п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України від 03 квітня 1997 року №168/97 ВР «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 80 230 грн.

Зокрема, підставою для нарахування позивачу податкових зобовязань стали висновки акту перевірки №950/2300/00955437 від 17.02.2011р. про нереальність господарських операцій ПАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» з ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» на виконання договору консультаційно-сервісного обслуговування №19/04-с від 05.01.2004 року. За висновками перевіряючих, надані під час перевірки первинні документи (акти надання послуг) не підтверджують зв'язок та використання у господарській діяльності ПАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» отриманих послуг від ПІІ «Обєднана елеваторна компанія», у звязку із тим, що не дають можливості встановити яким чином була надана інформація щодо послуг виконання яких зазначено в акті. Із вищевказаних актів надання послуг не можливо встановити зміст господарської операції, яка надавалася щомісячно, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік наданих послуг, їх обєм, вартість та зв'язок з господарською діяльністю.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ПАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» про скасування податкових повідомлень-рішень від 11 березня 2011 року №0 та №, дійшов висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого КАС України покладено обовязок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень, зафіксованих актом перевірки №950/2300/00955437 від 17.02.2011р. За результатами дослідження наданих позивачем первинних документів, виписаних за наслідками здійснення господарських операцій, товарність яких заперечується відповідачем в акті перевірки, суд дійшов висновку, що товариством виконано зобовязання за договором, укладеним з його контрагентом, а саме: прийнято послуги та сплачено грошові кошти. Наявні у ПАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» первинні документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, містять всі необхідні реквізити, передбачені п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам податкового законодавства, що, за висновками суду першої інстанції, свідчить про реальність господарських операцій по виконанню договору №19/04-с від 05.01.2004 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334/94 валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пунктом 1.32 ст.1 цього Закону передбачено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

При цьому, неодмінною характерною рисою господарської діяльності у податкових правовідносинах є її направленість на отримання доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальних формах.

Згідно п.п.5.2.1 п.5.2 Закону №334/94 до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Згідно п. 5.11 ст. 5 цього Закону установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України №334/94 не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

На час виникнення спірних правовідносин Законом України «Про податок на додану вартість» №168/97 регулювався порядок обчислення та сплати податку на додану вартість, у тому числі питання формування податкового кредиту, дати його виникнення та умов нарахування.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону №168/97 податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168-97 податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.п.7.4.4 ст.7 Закону №168-97 якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у звязку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.5 №334/94 та ст.7 Закону №168-97, право на віднесення сум витрат до складу валових, а сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2004 року між ВАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів», як замовником, та ПІІ «Обєднана елеваторна компанія», як виконавцем, укладено договір консультаційно-сервісного обслуговування №19/04-с, за умовами якого Виконавець зобовязувався здійснювати консультаційно-сервісне обслуговування підприємницької, фінансової, адміністративно-господарської, корпоративної та іншої діяльності Замовника, а Замовник зобовязувався оплатити зазначені послуги. Консультаційно-сервісне обслуговування діяльності замовника здійснюється виконавцем шляхом надання усних і письмових консультацій, підготовки проектів, оглядів, аналітичних матеріалів, формування баз даних, організації впровадження нових методів і технологій управління та виробництва, проведення робіт, представництва інтересів замовника перед третіми особами та в іншій, узгодженій сторонами формі. (т.1 а.с.50-51)

На підтвердження виконання у перевірений період зобовязань по договору №19/04-с від 05.01.2004 року позивачем надано до перевірки та до суду:

- акти надання послуг №286 від 30.10.2009 року, №313 від 30.11.2009 року, №395 від 30.12.2009 року, №13 від 31.01.2010 року, №40 від 26.02.2010 року, №67 від 31.03.2010 року, №94 від 30.04.2010 року, №148 від 31.05.2010 року, №178 від 30.06.2010 року, №204 від 30.07.2010 року, №256 від 31.08.2010 року (т.1 а.с. 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 86, 88, 89);

- податкові накладні №300 від 30.10.2009 року, №327 від 30.11.2009 року, №356 від 30.12.2009 року, №40 від 26.02.2010 року, №68 від 31.03.2010 року, №98 від 30.04.2010 року, №152 від 31.05.2010 року, №183 від 30.06.2010 року, №214 від 30.07.2010 року, №278 від 31.08.2010 року (т.1 а.с. 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87);

- посвідчення про відрядження працівників ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» до ВАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» для надання консультаційних послуг, з відмітками про вибуття у відрядження та прибуття до місця постійної роботи (т.1 а.с. 119-196);

- платіжні доручення про перерахування коштів від ВАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» до ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» згідно договору від 05.01.2004 року №19/04-с (т.2 а.с.81-86);

- додаткові документи: договори про отримання ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» консультаційних послуг на семінарах, що проводились фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та іноземним підприємством «СЖС Україна»; договори щодо отримання послуг по розміщенню працівників ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» в готелях під час проведення цих семінарів; договір ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» з Державним центром сертифікації і експертизи зерна про отримання інформації та документів про впровадження нових ГОСТ; акти здачі-прийняття наданих послуг ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» від цих субєктів господарювання; накази та посвідчення про відрядження працівників ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» на відповідні семінари та конференції; платіжні доручення про перерахування ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» авансів на відрядження своїм працівникам (т.2 а.с.130-218 );

- роздруківки по локальним та роумінговим дзвінкам працівників ПАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» та ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» (т.2 а.с.220-258, т. 3 а.с. 1- 256, т. 4 а.с. 1- 249, т. 5 а.с. 1-249, т. 6 а.с. 1-15).

З аналізу вказаних документів слідує, що послуги надавались ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» позивачу шляхом проведення навчальних семінарів для працівників товариства, підготовки проектів документів, на налізу наявних у позивача документів, усних консультацій.

За наслідками виконання договору від 05.01.2004 року №19/04-с ВАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» включило до податкового кредиту згідно декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2009 року серпень 2010 року суму ПДВ у загальному розмірі 80 230 грн. та до податкових декларацій з податку на прибуток за 4 квартал 2009 року, 1, 2, 3 квартали 2010 року суму валових витрат з придбання послуг у розмірі 110 472 грн.

Як в акті перевірки №950/2300/00955437 від 17.02.2011р., так і в обґрунтування вимог апеляційної скарги податковий орган зазначає, що наданні позивачем до перевірки акти виконаних робіт, складені за результатами здійснення господарських операцій з ПІІ «Обєднана елеваторна компанія» на виконання договору консультаційно-сервісного обслуговування від 05.01.2004р., не містили вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік наданих послуг, їх обєм, вартість та зв'язок з господарською діяльністю підприємства.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки жодним нормативно-правовим актом не затверджено форми бланку акту надання послуг, крім законодавчо встановленого мінімуму обовязкових реквізитів, встановлених ст.9 Закону України № 996-XIV для первинних та зведених облікових документів. ОСОБА_3 не містить жодних конкретних вимог чи визначень щодо того, яким чином повинен розкриватись зміст вчиненої господарської операції, лише встановлено єдину умову достатність його для ідентифікації вчиненої операції.

Незначні недоліки в заповненні актів виконаних робіт (наданих послуг) носять оціночний характер та не є підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили і доказовості.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що придбання ним послуг у ПІІ «Об'єднана елеваторна компанія», яке має усі фізичні та технічні можливості для надання послуг з консультативно - сервісного обслуговування господарської діяльності позивача, було обумовлено підтриманням конкурентного становища ПАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» на ринку зерна, запобіганням можливих негативних ризиків під час господарської діяльності, що приводять до матеріальних збитків.

Також, матеріалами справи підтверджено, що за результатами господарської діяльності, під час якої ПАТ «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» користувалося послугами ПІІ «Об'єднана елеваторна компанія», товариство отримало валовий дохід, зокрема у 2009 році - 6804135 грн., за 9 місяців 2010 року - 213792 грн., що свідчить про зв'язок отриманих у контрагента послуг з господарською діяльністю підприємства.

На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Саратської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби від 11 березня 2011 року №0 та №.

Доводи апеляційної скарги податкового органу висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2017 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 26.04.2018р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_4

Суддя: Ю.В.Осіпов

Суддя: В.О.Скрипченко