Справа № 398/526/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Кропивницький Справа № 398/526/18

провадження № 2-іс/811/61/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про:

- визнання дій Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови про перерахунок основного та додаткового пенсійного забезпечення та їх виплати протиправними;

- зобов'язання Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області зробити перерахунок основного пенсійного забезпечення у відповідності до ст.56, 57, 58 Закону №796-12 і ч.2 ст.42 Закону №1058-15 (щорічний, з 1 березня, перерахунок в зв'язку із зростанням середньої заробітної плати в країні) від моменту призначення позивачу пенсії до дня прийняття судового рішення, проводити відповідні виплати в подальшому, і провести нарахування недоплачених йому сум за весь час згідно поданих розрахунків, які знаходяться в Олександрійському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області;

- зобов'язання Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області зробити перерахунок додаткового пенсійного забезпечення за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст.51 Закону №796-12 від моменту призначення позивачу пенсії до дня прийняття судового рішення, проводити відповідні виплати в подальшому, і провести нарахування недоплачених йому сум за весь час згідно поданих розрахунків, які знаходяться в Олександрійському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що з відповіді відповідача на його звернення стало відомо про неврахування при розрахунку пенсійного забезпечення відповідачем ст.ст.56, 57,58 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки не було проведено жодного перерахунку в зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати, жодної індексації пенсійного забезпечення позивача.

Починаючи з 25.12.2010 основне пенсійне забезпечення позивача було прирівняне до мінімальної пенсії в країні без жодних пояснень.

Ухвалою суду від 04.04.2018 відповідача - Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду замінено на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Івановою І.М. (далі по тексту - відповідач) подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні вимог пославшись на те, що позивачу з 25.10.2010 призначено пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно пп.2 п.13 Порядку обчислення пенсії, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 23.11.2011, позивачу, як особі, що належить до категорії 2, починаючи з 01.01.2012 нараховувалась та сплачувалась щомісячна додаткова пенсія у розмірі 15% від прожиткового мінімуму, з 01.07.22012 - 18%, а з квітня 2014 року - у фіксованій сумі в розмірі 170,82 грн.

Також, представником відповідача зазначено, що при наявності доплати до прожиткового мінімуму у складі пенсії відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія не індексується (а.с.26-28).

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером за віком з 25.12.2010 та перебуває на обліку в органах пенсійного фонду України Кіровоградської області (а.с.6).

Також, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС 2 категорії (а.с.7).

Відповідно до наданих представником відповідача документів останій перерахунок пенсії позивачу проводився 01.10.2017 (а.с.51).

07.12.2017 позивач звернувся до Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду із заявою щодо нарахування та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як потерпілому в наслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії (а.с.52).

Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду надало відповідь позивачу від 29.12.2017, відповідно до якої згідно пп.2 п.13 Порядку обчислення пенсії, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 23.11.2011, позивачу, як особі, що належить до категорії 2, починаючи з 01.01.2012 нараховувалась та сплачувалась щомісячна додаткова пенсія у розмірі 15% від прожиткового мінімуму, з 01.07.22012 - 18%, а з квітня 2014 року - у фіксованій сумі в розмірі 170,82 грн. (а.с.11-12).

Позивач звернувся до суду із заявою 20.02.2018, тобто у строк встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-VI) зі зменшенням пенсійного віку згідно із ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон N 796-ХІІ).

Статтею 27 Закону № 1058-VI вказана формула, за якою визначається розмір пенсії за віком, а саме:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Статтею 40 цього Закону визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 27 Закону № 1058-VI передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Раніше діючим законодавством вважається Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991№ 1788-XII, статтею 19 якого визначено, що пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Норми ч. 2 ст. 27 цього Закону кореспондуються з нормами, встановленими статтею 57 Закону N 796-ХІІ щодо обчислення середньомісячного заробітку.

Статтею 57 Закону N 796-ХІІ вказано, що у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-VI за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:

менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців;

не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Тобто частиною 2 та 3 статті 57 Закону N 796-ХІІ передбачено особливі пільги потерпілим від Чорнобильської катастрофи при обчисленні пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1058-VI, а саме надано право враховувати середньомісячний фактичний заробіток за час роботи на територіях радіоактивного забруднення за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення для обчислення пенсії, але тільки у випадку призначення пенсії за так званою "двоскладовою" формулою за ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI (частина пенсії призначається за нормами Закону № 1788-XII в розмірі 55 процентів заробітку за час роботи на територіях радіоактивного забруднення, інша частина пенсії за період страхового стажу набутого після набрання чинності Закону № 1058-VI обчислюється за нормами цього Закону).

Таким чином, вищенаведене нормативно-правове обґрунтування дає можливість зробити висновок, що обчислення заробітної плати, з якої визначається пенсія, особам 2, 3, 4 категорії, що працювали на територіях радіоактивного забруднення, можливо із врахуванням середньомісячного фактичного заробітку, отриманого під час виконання роботи на територіях радіоактивного забруднення, виключно із застосуванням двоскладової формули, передбаченої ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI та ч. 3 ст. 57 Закону N 796-ХІІ.

Враховуючи те, що позивач не віднесений до категорії 1 та не має інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, отриманого від ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, він має право на обчислення пенсії за віком (зі зменшенням пенсійного віку) за його бажанням або відповідно до ст. 40 Закону № 1058-VI із врахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року та заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, або із застосуванням ч. 2 ст. 27 Закону № 1058, ч. 3 ст. 57 Закону N 796-ХІІ, ст. 19 Закону № 1788-XII, тобто із обчисленням частини пенсії із врахуванням середньомісячного заробітку, який визначається в установленому порядку за час роботи в зоні відчуження в розмірі 55 відсотків, поряд із заробітною платою, яку позивач отримував після набрання чинності Закону № 1058-VI, за формулою, що визначена ст. 27 цього Закону.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено розрахунок пенсії позивачу у розмірі 1 410,52 грн., відповідно до ст. 27 Закону № 1058-VI, з доплатою до прожиткового мінімуму у розмірі 310,34 грн., з доплатою за понаднормативний стаж - 16,39 грн. та додатковою пенсією - 170, 82 грн. (а.с.51).

Таким чином, пенсія позивача правомірно обчислена відповідно до положень Закону №796-12.

Враховуючи, що позивачем не зазначено в чому саме полягають порушення відповідачем ст.56, 57, 58 Закону №796-12, ч.2 ст.42 Закону №1058-15 при призначенні, перерахунку та виплати пенсій, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області зробити перерахунок основного пенсійного забезпечення у відповідності до ст.56, 57, 58 Закону №796-12 і ч.2 ст.42 Закону №1058-1, належить відмовити, оскільки суд не вбачає в діях відповідача порушень прав позивача, які б потребували судового захисту.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області зробити перерахунок додаткового пенсійного забезпечення за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст.51 Закону №796-12, то суд зазначає наступне.

Статтею 49 Закону №796-12 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 ст.51 Закону № 796-XII (у редакції від 09.07.2007) особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону № 796-XII (у редакції Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI), особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміни, внесені підпунктом 13 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008)

Однак, установлено, що у 2012 році норми і положення статті 51 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік, згідно із Законом України від 22.12.2011 р. N 4282-VI.

В подальшому, установлено, що у 2013 році норми і положення статті 51 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік, згідно із Законом України від 06.12.2012 р. N 5515-VI.

Крім того, установлено, що норми і положення статті 51 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік, згідно із Законом України від 16.01.2014 р. N 719-VII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 31.07.2014 р. N 1622-VII.

Також, установлено, що норми і положення статті 51 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, згідно із Законом України від 08.07.2010 р. N 2456-VI, враховуючи зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 р. N 79-VIII, згідно із Законом України від 28.12.2014 р. N 80-VIII.

Як роз'яснено в п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 95, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України та п. 2 ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Так, відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується особам, що належать до категорії 2 у розмірі до прожиткового мінімуму з 01.01.2012 - 15%, а з 01.07.2012 - 18% гривні.

Згідно п.13 зазначеної вище Постанови (зі змінами, внесеними відповідно постановами Кабінету Міністрів України № 112 від 25.03.2014 року, № 851 від 15.11.2017 року) щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується особам, що належать до категорії 2 у розмірі 170,82 гривні.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що на теперішній час особам, віднесеним до 2 категорії, встановлено розмір додаткової пенсії у фіксованому розмірі, а не у відсотковому відношенні.

Отже, оскільки позивачу розмір додаткової пенсії обчислений до 01.07.2012 у розмірі 15% до прожиткового мінімуму, до 01.12.2013 у розмірі - 18%, з 24.04.2014 у фіксованому розмірі -170,82 грн., суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині нарахування позивачу додаткової пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Щодо посилання позивача на не проведення відповідачем індексації пенсії, то суд зазначає, що індексацію пенсій врегульовано ст. 42 Закону № 1058-VI, згідно з якою для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного у вищезазначеному абзаці.

Крім того, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Таким чином, оскільки при наявності доплати до прожиткового мінімуму у складі пенсії відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія не індексується, а тому посилання позивача на протиправність дій відповідача щодо не проведення індексації його основного пенсійного забезпечення є необґрунтованими.

Судових витрат, які б підлягали стягненню з позивача на користь відповідача, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295, пунктом 15 частини першої розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 28000, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009, ЄДРПО 20632802), про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії , відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун