Справа № 815/712/18
Суддя: Єршова Л. С.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/712/18
УХВАЛА

02 травня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Єршова Л.С., дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, адреса: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, т. , ) про визнання незаконним протоколу від 03.08.2017 року та скасування постанови № 377/17 від 17.08.2017 р. та визнання незаконним протоколу від 03.11.2017 р. та скасування постанови № 590/17 від 17.11.2017 року про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Єршовою Л.С. постановлено ухвалу, відповідно до якої залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконним протоколу від 03.08.2017 року та скасування постанови №377/17 від 17.08.2017 р. та визнання незаконним протоколу від 03.11.2017 р. та скасування постанови № 590/17 від 17.11.2017 року про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, зокрема у зв`язку із необхідністю надання до суду доказів, що позивачем не пропущено строк для звернення до адміністративного суду або обґрунтованого клопотання про поновлення таких строків та доказів поважності причин його пропуску, з урахуванням приписів ст. 122 КАС України.

24 квітня 2018 року ОСОБА_1 подано до суду заяву з додатками, якими він частково усунув недоліки позовної заяви (сплатив судовий збір, засвідчив копії документів). Також ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначив, що строк він не пропустив, оскільки робив все, щоб вирішити спір в досудовому порядку, подав листи і ждав відповіді: з адміністрації Президента України, Міністерства Юстиції України, Міністерства регіонального розвитку, будівництво та ЖКГ та ін. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що оскільки він 20.02.2018 року подав позов до Одеського окружного адміністративного суду, то він витримав строку на звернення до суду.

Розглянувши зазначену заяву ОСОБА_1 про поновлення строку, суддею встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем, зокрема, оскаржуються постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.11.2017 року №590/17 та від 17.08.2017 року №377/17, коли позивач отримав ці постанови з позову не вбачається.

Строк для оскарження вказаних постанов відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП складає 10 днів.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Сам позивач стверджує, що він отримав оскаржувану постанову від 17.08.2017 року №377/17 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності 22 червня 2017 року. В свою чергу, суддя вважає, що позивач допустив описку, вказавши «червня» замість «серпня», що підтверджується також матеріалами, наданими до суду позивачем (а.с. 142). Також як вбачається з ідентифікатору поштових відправлень сайту Укрпошти (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) поштове відправлення 494 (постанова від 17.08.2017 року №377/17) отримано особисто отримувачем, яким є позивач, 23.08.2017 року о 09 год. 47 хв., а поштове відправлення 922 (постанова від 17.11.2017 року №590/17) отримано особисто отримувачем, яким є позивач, 01.12.2017 року о 12 год. 30 хв. Доказів протилежного позивачем до суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна норма (ст.122) регулює питання строку звернення до адміністративного суду і в КАС України в редакції, що діє з 15.12.2017 року.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний строк, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Тобто наведена норма закону не може розглядатися як можливість досудового порядку вирішення спору, оскільки містить чітку вказівку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за вибором особи одним із двох запропонованих способів (тобто: у вищестоящій орган або до суду).

За перевіркою матеріалів позову, звертаючись до суду з вказаним позовом позивач заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначив обставини, з якими пов'язує поважність причин пропуску строку звернення до суду, а саме подання скарги до вищестоящого органу та очікування відповіді про результати.

В свою чергу, суддя не може вважати цю причину поважною, оскільки навіть, якщо позивач вважав, що подання скарги до вищестоящого органу перериває строк на звернення до суду, то згідно з ст. 292 КУпАП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядається правомочними органами (посадовими особами) в десятиденний строк з дня її надходження, якщо інше не встановлено законами України, тобто вже через 10 днів після отримання вищестоящим органом скарги, позивач міг дізнатися про результат розгляду своєї скарги і вирішити для себе питання щодо звернення до суду, але ОСОБА_1 з незрозумілих причин чекав ще майже півроку (це стосується постанови, отриманої в серпні 2017 року) і місяць (це стосується постанови, отриманої в грудні 2017 року), та лише 20 лютого 2018 року звернувся з позовом до суду.

При цьому, суддя ще раз наголошує, що насправді звернення зі скаргою до вищестоящого органу не перериває строків звернення до суду, оскільки це є альтернативним способом захисту прав.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169, ч. 5 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що жодних належних доказів на обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду позивач не надав, тобто по суті не виконав ухвалу суду від 10 квітня 2018 року, а тому позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в частині вимог про скасування постанови № 377/17 від 17.08.2017 р. та скасування постанови № 590/17 від 17.11.2017 року про накладення штрафів за правопорушення у сфері підлягає поверненню згідно з ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169, ч. 5 ст. 169 КАС України.

Суддя зазначає, що аналогічна правова позиція щодо обчислення строків звернення до адміністративного суду викладена у Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі №210/3915/17.

Щодо вимог позивача про визнання незаконним протоколу від 03.08.2017 року та визнання незаконним протоколу від 03.11.2017 р. суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що спір між сторонами виник у зв'язку з складанням протоколів про адміністративні правопорушення щодо порушень у сфері містобудівної діяльності.

Суддя вважає, що вказаний спір не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративних протоколів здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, які повинні бути розглянуті при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, дії спеціалістів УДАБК по складанню протоколу не можуть бути самостійним предметом оскарження, оскільки не підпадають під положення ст. 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суддя вважає, що позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання незаконним протоколу від 03.08.2017 року та визнання незаконним протоколу від 03.11.2017 р. не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і відмовляє у відкритті провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 170 КАС України.

Зазначена правова позиція викладена і у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 р. по справі № 814/2924/17.

Керуючись ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169, ч. 5 ст. 169, ст. 170, ст.ст. 294-295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в частині вимог про скасування постанови № 377/17 від 17.08.2017 р. та скасування постанови № 590/17 від 17.11.2017 року про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, - повернути позивачу.

Відмовити у відкритті провадження по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в частині вимог про визнання незаконним протоколу від 03.08.2017 року та визнання незаконним протоколу від 03.11.2017 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси у п'ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали.

Суддя Л.С. Єршова