Справа № 489/1532/18
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/1532/18
Номер провадження 2-а/489/146/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про визнання дії протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, яким просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., проте, позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки інспектор УПП при винесенні постанови порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачену діючим законодавством.

Згідно ч.2 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі сторін.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

16 березня 2018 року ОСОБА_1 керуючись транспортним засобом марки ВАЗ 21140, державний номер ВЕ 0224ВК в м. Миколаєві по вул. Вокзальній, 51 водій без права на керування транспортним засобом, а саме був позбавлений правом керування всіма видами транспортних засобів постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.04.2017 з строком на 1 рік, чим порушив 2.1 а ПДР України, а саме водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Інспектором патрульної поліції було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» на вимогу останнього водій виконав вимогу зупинив свій транспортний засіб, на вимогу інспектора пред'явив паспорт та реєстраційний документи на автомобіль. Під час перевірки особи за інтегрованою інформаційно-пошуковою системою «АРМОР», виявилось що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавлений такого права. Також під час спілкуванням з водієм інспектором виявлено ознаки алкогольного сп'яніння.

За результатами розгляду справи інспектором патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення який направлений до Корабельного районного суду м. Миколаєва, розгляд справи призначено на 03.05.2018 року.

Інспектором 2 роти 4 батальйону УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Божком П.П. винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 650982 за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП України передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим позивач заперечує порушення ним Правил дорожнього руху та зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. Зазначає, що 16.03.2018 року інспектором патрульної поліції було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 650982 , в якій не відображено дійсні події, а саме вищевказаної дати автомобіль позивача стояв в дворі будинку по вул. Райдужна № 47 в м. Миколаєві. З невідомих причин до останнього підійшли інспектори патрульної поліції та склали постанову.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України- розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другійстатті 258 КпАП Українивизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

ЗаКпАП Українидо цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третяст. 258 КУпАПпередбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третяст. 258 КУпАПвказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому, зміни дост. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що позивач здійснював керування транспортного засобу, будучи позбавленим такого права, при цьому мав ознаки алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Вказані вище обставини зафіксовані відеореєстратором та містяться на відеозапису 2018...0935.mov ( диск № 1).

Щодо позовних вимог в частині визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними, суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки інспектор діяв в межах повноважень, наданих йому згідно чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю, оскільки інспектор діяв в межах повноважень, наданих йому згідно чинного законодавства та ним було встановлено порушення ПДР в діях позивача.

Згідно ст. 139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про визнання дії протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04.05.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова