Справа № 750/10172/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря с/з: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження старого міста" на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження старого міста" до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чернігівська міська рада про визнання рішення незаконним та його скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження старого міста" звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чернігівська міська рада, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 14.09.2017 №403 «Про затвердження актів комісії з визначення та відшкодування збитків власника землі та землекористувачам», а саме в частині п.1.3 вказаного рішення про затвердження акту про визначення збитків власнику землі в особі Чернігівської міської ради (акт №8 від 30.08.2017 року) нанесених при використанні земельних ділянок, площею 1,3627 га по проспекту Миру, 194, ТОВ «Відродження старого міста» з порушенням земельного законодавства у період з 01.09.2014 року по 31.07.2017 року включно в сумі 566834,51 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2018 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження старого міста» відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити даний позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Від відповідача - Виконавчого комітету Чернігівської міської ради та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чернігівської міської ради до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні просять відмовити у її задоволенні посилаючись на правильність рішення суду першої інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Чернігівської міської ради від 29.11.2013 року пунктом 8 враховуючи свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.10.2013 року та від 14.10.2013 року, ТОВ «Відродження старого міста» було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення на земельну ділянку, орієнтовною площею 3,7622 га по проспекту Миру, 194 для обслуговування торгівельно-розважальних та адміністративних приміщень (комерційне використання) з подальшою передачею земельної ділянки в оренду, при умові розроблення та затвердження в установленому порядку землевпорядної документації протягом року (а.с. 228).

Рішенням Чернігівської міської ради від 27.04.2015 року пунктом 3.2 у зв'язку з закінченням терміну дії дозволу повторно було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення на земельну ділянку, орієнтовною площею 3,7622 га по проспекту Миру, 194 для обслуговування торгівельно-розважальних та адміністративних приміщень (комерційне використання) з подальшою передачею земельної ділянки в оренду (а.с. 229).

Землевпорядна документація так і не була розроблена та затверджена.

17 серпня 2017 року Чернігівська міська рада прийняла чергове рішення про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення ТОВ «Відродження старого міста» на земельну ділянку, орієнтованою площею 1,3627 га по проспекту Миру, 194 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з подальшою передачею земельної ділянки в оренду (а.с. 230).

Рішенням Чернігівської міської ради від 28 квітня 2011 року (8 сесія 6 скликання) затверджено Положення про порядок визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам в місті Чернігові (далі Положення №284). Згідно преамбули вказаного рішення, його метою є створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення розмірів та порядку відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам в місті Чернігові.

Пунктом 2.2. Положення №284 передбачено, що до складу Комісії включаються представники управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради, фінансового управління Чернігівської міської ради, управління економіки Чернігівської міської ради, юридичного відділу Чернігівської міської ради, державної податкової інспекції в м.Чернігові, депутати Чернігівської міської ради від кожної депутатської фракції, представник територіального органу Держкомзему України.

В роботі Комісії приймають участь власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та фізичні особи, діями чи бездіяльністю яких спричинені збитки та які будуть їх відшкодовувати.

Зазначене рішення органу місцевого самоврядування є обов'язковим до виконання на відповідній території, що відповідає положенням ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

27.07.2017 року Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було прийнято рішення № 326 «Про утворення комісії з визначення розміру збитків, заподіяними порушниками земельного законодавства власникам землі та землекористувачам», яке на час розгляду справи судом першої інстанції було чинним та позивачем у визначеному законом порядку не оскаржувалося.

10.08.2017 року Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради листом № 4982 про проведення засідання комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі землекористувачами, повідомило позивача про те, що 30.08.2017 року о 10:00 год. в приміщенні Чернігівської міської ради буде відбуватись засідання Комісії, на якому буде розглядатись питання щодо розрахунку суми збитків нанесених Чернігівській міській раді при використанні ТОВ «Відродження старого міста» земельної ділянки площею 1,3627 га по пр. Миру, 194 (а.с. 72). Дане повідомлення було отримано адресатом 15.08.2017 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення.

30.08.2017 року Комісія, яка діяла на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.07.2017 року № 326 «Про утворення комісії з визначення розміру збитків, заподіяних порушниками земельного законодавства власникам землі та землекористувачам» та Положення «Про порядок визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачами у місті Чернігові», затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 28.11.2011 року «Про затвердження Положення про порядок визнання та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам в місті Чернігові (8 сесія 6 скликання)», склала Акт за № 8 «Про визначення збитків власнику землі, в особі Чернігівської міської ради на території Чернігівської міської ради», яким визначила збитки: використання земельної ділянки, площею 1,3627 по проспекту Миру, 194, ТОВ «Відродження старого міста» з порушенням земельного законодавства за період з 01.09.2014 року по 31.07.2017 року (а.с. 8), згідно якого оцінна вартість збитків становить 566834,51 грн.

14.09.2017 року Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було прийнято рішення № 403 «Про затвердження актів комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», яким затверджено акти комісії із визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, зокрема п. 1.3. даного рішення затверджено Акт про визначення розміру збитків власнику землі в особі Чернігівської міської ради (акт № 8 від 30.08.2017 року), нанесених при використанні земельної ділянки, площею 1,3627 га, по проспекту Миру, 194, ТОВ «Відродження старого міста» з порушенням земельного законодавства за період з 01.09.2014 року по 31.07.2017 року включно у сумі 566834,51 грн. (а.с. 7).

18.09.2017 року за № 5736 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради на адресу ТОВ «Відродження старого міста» було надіслано повідомлення про прийняття акту про визначення збитків власнику землі, в особі Чернігівської міської ради на території Чернігівської міської ради від 30.08.2017 року № 8, затверджений рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 14.09.2017 року № 403 «Про затвердження актів комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», до якого було додано копію акта про визначення збитків власнику землі № 8 від 30.08.207 року та копію рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 14.09.2017 року № 403 (а.с. 11). Дане повідомлення було отримано позивачем 20.09.2017 року, що підтверджується вхідним штампом.

Вважаючи незаконним п.1.3 рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 403 від 14.09.2017 року, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №403 від 14.09.2017 року (п.1.3) не порушує прав, обов'язків чи інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спору у даній справі є питання щодо правомірності дій відповідача, як суб'єкта владних повноважень, при ухваленні ним рішення щодо затвердження акта про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Так, за приписами частини другої статті 157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, змістом пунктів 2, 3 якого передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Тобто, до повноважень Виконкому віднесено визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань збитків, завданих органу місцевого самоврядування.

Відшкодуванню, зокрема, підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Як уже зазначалося, пунктом 1.3 рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 14.09.2017 року № 403 «Про затвердження актів комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» було затверджено, зокрема Акт про визначення розміру збитків власнику землі в особі Чернігівської міської ради (акт № 8 від 30.08.2017 року), нанесених при використанні земельної ділянки, площею 1,3627 га, по проспекту Миру, 194, ТОВ «Відродження старого міста» з порушенням земельного законодавства за період з 01.09.2014 року по 31.07.2017 року включно у сумі 566834,51 грн. (а.с. 7).

Отже, відповідач, вважаючи, що ТОВ "Відродження старого міста" було завдано органу місцевого самоврядування збитків у вигляді неодержаних доходів, мав право та повноваження скласти відповідний акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також затвердити його відповідним рішенням.

При цьому, повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються виключно обчисленням розміру збитків у встановленому порядку. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення міської ради, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи лише у тому разі, якщо, по-перше, таке рішення прийнято владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оскаржуване рішення є юридично значимим, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір по суті, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Водночас, відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Зважаючи на обставини даної справи та оцінюючи зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку, що оспорюване рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 14.09.2017 року № 403 «Про затвердження актів комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (п. 1.3. рішення) не порушує прав, обов'язків чи інтересів позивача в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція висловлена також у постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2016 року у справі №500/2776/14-а.

Крім того, рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.07.2017 року №326 «Про утворення комісії з визначення розміру збитків, заподіяними порушниками земельного законодавства власникам землі та землекористувачам» на час розгляду справи в суді першої інстанції було чинним та позивачем у визначеному законом порядку не оскаржувалось. Доказів протилежного позивачем до суду надано не було.

Таким чином, твердження позивача про порушення його прав та інтересів в ході розгляду комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, є необґрунтованими та безпідставними.

Що стосується тверджень апелянта про порушення його права на участь у засіданні Комісії по розгляду питання щодо розрахунку суми збитків нанесених Чернігівській міській раді, колегія суддів зазначає, що на виконання вимог Порядку №284 на адресу ТОВ «Відродження старого міста» надсилалося повідомлення про те, що 30 серпня 2017 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Чернігівської міської ради відбудеться засідання Комісії, на якому буде розглядатися питання щодо розрахунку суми збитків нанесених Чернігівській міській раді при використанні ТОВ «Відродження старого міста» земельної ділянки площею 1,3627 га по проспекту Миру, 194 (а.с. 72 Том 1). Дане повідомлення було отримано уповноваженою особою позивача 15.08.2017р., що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 73 Том 1). Отже, вищезазначені твердження апелянта колегія суддів знаходить безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

За таких обставин, підстав для задоволення вимог даного позову колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апелянт не надав до суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження старого міста" без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено - 26.04.2018р.