Справа № 527/557/18
Суддя: Олефір А. О.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/557/18
провадження 2-а/527/25/18
РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря - Бутко В.В., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в м. Бориспіль сержанта поліції Малоштан Руслана Сергійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Бориспіль департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафусерії ЕАА №328613 від 17 березня 2018 року.

В своєму позові позивач зазначив, що згідно постанови інспектора роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в м. Бориспіль сержанта поліції Малоштан Руслана Сергійовичавід 17 березня 2018 року, на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Зазначена постанова мотивована тим, що 17 березня 2018 року о 19.10 год. на 76 км. автодороги «Київ-Харків» здійснював керування транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, належним ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат» з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України та вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Названу постанову позивач вважає незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, автомобіль, який перебував під його керуванням, перед кожним виїздом проходить поверхневий технічний огляд, в ході якого, зокрема, перевіряється і справність освітлювальних приладів. За результатами перевірки проставляється печатка автомеханіка підприємства в листі вантажного автомобіля. 17 березня 2018 року автомобіль НОМЕР_1 проходив вказану перевірку перед виїздом, освітлювальні прилади працювали у штатному режимі. Близько 18 год. 17 березня 2018 року (коли ще темно не було) він виїхав на своєму автомобілі з м. Києва в напрямку м. Глобине Полтавської області. Освітлення було включено близько 18.20 год, коли почало сутеніти. До моменту зупинки працівниками поліції він їхав по освітленій дорозі, був певен, що освітлення працює штатно і з кабіни автомобіля під час руху він не бачив та і не міг побачити, що лампа ближнього світла на лівій фарі вийшла з ладу. Пункт 31.4.3 п.п. «в» ПДР України передбачає заборону експлуатації автомобіля, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла з тим, щоб не створювати небезпеку для зустрічного руху через неможливість чіткого визначення лівого габариту автомобіля. Автомобіль МАН TGS 18.400, н/з НОМЕР_1 обладнаний двома парами фар як зліва, так і справа з ближнім та дальнім режимами освітлення. Тому вихід з ладу лампи ближнього світла в одній із лівих фар автомобіля МАН TGS 18.400 не створював загрози зустрічному руху через неможливість визначення лівого габариту автомобіля. Виявлена працівниками поліції несправність булу усунена негайно, ще до того, як інспектор поліції закінчив написання постанови. Крім того, постанова не містить доказів здійснення фіксації вчинення ним правопорушення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати дії інспектора роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в м. Бориспіль сержанта поліції Малоштан Руслана Сергійовича щодо винесення постанови серії ЕАА №328613 від 17 березня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. незаконними, зазначену постанову скасувати та закрити відносно нього провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАп за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримували з підстав, викладених в ньому.

Представника відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, направив на адресу суду відзив, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі за безпідставністю, зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №№328613 від 17 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 складена правомірно. Так, 17 березня 2018 року о 19.10 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TGS 18.400» н.з. НОМЕР_1 за адресою: Київська область, Баришівський р-н, 76 км автодороги Київ-Харків, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340,00 грн. Зазначене порушення було зафіксовано нагрудною відеокамерою, яким зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови та сам факт правопорушення, а саме - непрацююча лампа лівої фари, проти чого не заперечував і сам водій ОСОБА_1 Таким чином, оскаржувана постанова складена правомірно, у відповідності до ст. 258 КупАП.

Суд, заслухавши пояснення позивача, та його представника, вивчивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши та оцінивши докази, які є у справі, суд встановив наступне.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №328613 від 17 березня 2018 року ОСОБА_1 « 17.03.2018 о 19.10 керував ТЗ «TGS 18.400» н.з. НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. ( а.с. 4).

Як вбачається із фото ТЗ, наданого позивачем, автомобіль НОМЕР_1 обладнаний двома парами фар як зліва, так і справа з ближнім та дальнім режимами освітлення ( а.с. 5).

Згідно листа №708565 вантажного автомобіля 16-17 березень 2018 року водієві

ОСОБА_1 після проведення поверхневого огляду транспортного засобу механіком було дозволено виїзд автомобіля НОМЕР_1 в рейс Житомир-Вінниця для перевезення вантажу (а.с. 14).

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від «06» березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», роз'яснено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до 2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п. 31.4.3 п.п. «в» забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам а саме, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Разом з тим, згідно відеозапису фіксації вчинення правопорушення, наданого відповідачем вбачається, що під час фіксації вчинення правопорушення, інспектором здійснено відео-зйомку на якій відсутній обзір передньої лівої частини автомобіля де розташовано фари з лівого боку, в зв'язку з чим відсутня можливість встановлення технічної несправності лівої фари.

Приймаючи до уваги те, що окрім оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, тому неможливо встановлення обставини правопорушення зазначених в постанові, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Однією із вимог позивача є закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, разом з тим, оскільки здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції, відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, то в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. ст. 251, 283 КУпАП, ст.ст.2,3, 7,9,72,77,90,241, 243-246, 255КАС України суд ,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп: НОМЕР_3) - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в м. Бориспіль сержанта поліції Малоштан Руслана Сергійовича щодо винесення постанови серії ЕАА №328613 від 17 березня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. незаконними.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №328613 від 17 березня 2018 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №1 управління патрульної поліції в м. Бориспіль сержанта поліції Малоштан Русланом Сергійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.121 КУпАП - скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Суддя А. О. Олефір