Справа № 815/3903/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3903/17

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

ОСОБА_1,

за участю: секретар судового засідання Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду, яка прийнята в місті ОСОБА_1 18 жовтня 2017 року у складі суду: судді Кравченка М.М. та складена в повному обсязі 20 жовтня 2017 року, по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» до Одеської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України, про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмов, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України, в якому просило суд (з урахуванням уточнень): визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2017/00026 від 01.06.2017 року; визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 01.06.2017 року № КТ-UA-2017; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2017/00027 від 01.06.2017 року; визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 01.06.2017 року № КТ-UA-2017; зобовязати внести відповідні відомості в базу даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби щодо скасування рішення про визначення коду товару від 01.06.2017 року № КТ-UA-2017 та рішення про визначення коду товару від 01.06.2017 року № КТ-UA-2017.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року заявлений позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2017/00026 від 01.06.2017 року. Визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару від 01.06.2017 року № КТ-UA-2017. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2017/00027 від 01.06.2017 року. Визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару від 01.06.2017 року № КТ-UA-2017. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача з підстав, викладених у поданому відзиві.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.09.2016 року ТОВ «ТД Одескабель» (покупець) уклало з ТОВ «Камський кабель» (постачальник) контракт № UA/05/16050, відповідно до умов якого постачальник продає, а покупець купує кабельно-провідникову продукцію.

ТОВ «ТД Одескабель» з метою митного оформлення поставленого товару 13.04.2017 року подало до Одеської митниці ДФС митні декларації № UA500170/2017/002431 та № UA500170/2017/002432, в яких зазначений товар в режимі «імпорт»: кабель АПвЭгаПу 1x400/70-11 ТУ 16.К180-014-2009 і ТТ, виробництва ТОВ «Камський кабель», код товару згідно УКТЗЕД НОМЕР_1, та інші документи на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів.

13.04.2017 року від митного інспектора надійшли ТОВ «ТД Одескабель» повідомлення про проведення повного огляду товарів за митними деклараціями № UA500170/2017/002431 та № UA500170/2017/002432 на підставі доручення ГУБКОЗ СБУ від 11.04.2017 року № 14/9042 та листа ГУБКОЗ СБУ від 11.04.2017 року № 14/9041.

14.04.2017 року за результатами проведення повного огляду товарів за митними деклараціями № UA500170/2017/002431 та № UA500170/2017/002432 було складено відповідні акти, відповідно до яких під час проведення митного огляду було встановлено, що товар в оглянутих місцях відповідає опису та даним, заявленим у митній декларації та товаросупровідних документах.

Також, відповідачем було здійснено відбір зразків кабелю АПвЭгаПу 1x400/70-11 ТУ 16.К180-014-2009 і ТТ, виробництва ТОВ «Камський кабель», довжиною 1,5 м., про що було складено відповідні акти № 0003 від 14.04.2017 року (МД № UA500170/2017/002432) та № 0002 від 14.04.2017 року (МД № UA500170/2017/002431) про взяття проб (зразків) товарів.

01.06.2017 року Одеська митниця ДФС, на підставі актів про проведення огляду товарів від 14.04.2017 року № 500170/2017/002431 та № 500170/2017/002432, листа ГУБКОЗ СБУ від 26.05.2017 року та протоколу випробувань № 283 від 26.05.2017 року, який був виготовлений спеціалістами випробувального центру кабельних виробів ПАТ «Завод Південкабель», замовником якого було ГУБКОЗ СБУ, прийняла рішення про визначення коду товару від 01.06.2017 року № KT-UA-2017 та № KT-UA-2017, згідно з якими товар був класифікований за іншим кодом згідно з УКТ ЗЕД, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2017/00026 та № UA500170/2017/00027 від 01.06.2017 року.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання в апеляційному порядку колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4, 7 ст. 69 Митного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобовязані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та підтверджується апелянтом, оскаржувані рішення про визначення кодів заявленого позивачем до оформлення товару прийняті за результатами взяття проб (зразків) товарів позивача під час його митного огляду та на підставі протоколу випробувань № 283 від 26.05.2017 року, який був виготовлений спеціалістами випробувального центру кабельних виробів ПАТ «Завод Південкабель» за замовленням ГУБКОЗ СБУ.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 356 Митного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно вимог ч.ч. 2, 7, 13, 17, 18, 19 ст. 356 Митного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обовязки.

Декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Проби (зразки) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо), беруться в мінімальній кількості у двох примірниках (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На кожну взяту пробу (зразок) накладається окреме митне забезпечення.

Декларанти або уповноважені ними особи повинні бути ознайомлені з результатами проведеного дослідження (аналізу, експертизи) проб та зразків товарів і отримати від органу доходів і зборів, яким призначено таке дослідження (аналіз, експертизу), примірники цих результатів не пізніше наступного робочого дня після проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленим підрозділом або після отримання органом доходів і зборів примірників результатів такого дослідження (аналізу, експертизи) від інших державних органів. Ненадання примірників результатів досліджень у зазначений термін є порушенням службових обовязків посадовими особами органу доходів і зборів.

За правилами ч.ч. 1, 2, 3, 4, 7 ст. 357 Митного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз).

Дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Призначення дослідження (аналізу, експертизи) в інших установах (організаціях) допускається лише у разі неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Дослідження (аналіз, експертиза) проб (зразків) проводиться протягом 10 днів після їх надходження до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації). У разі потреби цей строк може бути продовжено за рішенням керівника спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, керівника органу доходів і зборів за місцем розташування відокремленого підрозділу зазначеного спеціалізованого органу або керівника відповідної експертної установи (організації), але не більше ніж на 20 днів.

У разі порушення встановлених цією статтею строків проведення досліджень (аналізів, експертиз) чи у разі неможливості їх проведення орган доходів і зборів зобовязаний повідомити про це декларанта або уповноважену ним особу. Збитки, завдані декларанту або уповноваженій ним особі внаслідок порушення встановлених цією статтею строків проведення досліджень (аналізів, експертиз), відшкодовуються органами доходів і зборів в установленому законом порядку.

Згідно вимог ч.ч. 8, 9, 11, 12, 13, 19 ст. 357 Митного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У висновку про результати дослідження (аналізу, експертизи) зазначаються: 1) місце і дата проведення дослідження (аналізу, експертизи); 2) ким і на підставі якого документа проводилося дослідження (аналіз, експертиза); 3) запитання, поставлені перед експертом; 4) обєкти дослідження (аналізу, експертизи); 5) матеріали і документи, надані експерту; 6) зміст та результати дослідження (аналізу, експертизи) із зазначенням методів їх проведення; 7) оцінка результатів дослідження (аналізу, експертизи), висновки та їх обґрунтування.

У разі недостатньої ясності та повноти висновку експерта може бути призначено додаткове дослідження (аналіз, експертиза), яке доручається тому самому або іншому експертові.

У разі необґрунтованості висновку або виникнення сумнівів у його правильності може бути призначено повторне дослідження (аналіз, експертиза), проведення якого доручається іншому експерту.

Додаткові та повторні дослідження (аналізи, експертизи) призначаються на загальних підставах.

Техніко-технологічна документація та інші документи з інформацією про характеристики товару, проби (зразки) якого відбиралися для проведення досліджень (аналізів, експертиз), повертаються власнику товарів або уповноваженій ним особі після закінчення митного оформлення цих товарів або після надання органу доходів і зборів засвідчених в установленому порядку копій зазначених документів, які залишаються у справах органу доходів і зборів.

Таким чином, наведеними положеннями Митного кодексу України чітко визначена процедура взяття митним органом проб (зразків) товарів під час процедур митного контролю та митного оформлення, визначено рішення, що приймаються митним органом з метою здійснення такого заходу, а так само визначено порядок проведення досліджень відібраних зразків та визначено установу, що має право здійснювати таке дослідження, форма висновку, що складається за результатами проведеного дослідження.

Так, такий захід, як взяття проб (зразків) товарів може бути здійснений на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обовязки.

При цьому, також визначено, що дослідження (аналізи, експертизи) взятих проб проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів.

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, відповідачем не приймалось письмового рішення про взяття проб (зразків) заявлених позивачем до митного оформлення товарів.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в поданій апеляційній скарзі, відповідач вказує, що в даному випадку рішенням про відібрання проб товару позивача є резолюція в.о. начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 від 13.04.2017 року на листі ГУБКОЗ СБУ від 11.04.2017 року № 14/9041 «Щодо проведення спільних оглядів (переоглядів) вантажів», а також резолюція заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 1 ОСОБА_3

Проте, колегія суддів вважає безпідставними наведені посилання відповідача, оскільки правилами ч. 2 ст. 356 Митного кодексу України чітко встановлено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів саме на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обовязки. Водночас, резолюція на листі не є вмотивованим письмовим рішенням керівника митного органу або особи, яка виконує його обовязки, про відібрання проб (зразків) товарів. Згідно п. 40 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242 (чинної та в редакції на момент виникненя спірних правовідносин), на яку посилається відповідач, резолюція - це зроблений посадовою особою напис на документі, який містить стислий зміст прийнятого нею рішення щодо виконання документа. В свою чергу, як вже зазначалось, про взяття проб (зразків) товарів керівником митного органу або особи, яка виконує його обовязки, має бути прийнято саме вмотивоване письмове рішення, що не відповідає поняттю резолюції. Крім того, колегія суддів зазначає, що інструкція, на яку посилається відповідач, є типовою та встановлює загальні положення щодо функціонування структурних підрозділів з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади. В свою чергу, положення ч. 2 ст. 356 Митного кодексу в даному випадку є спеціальними та підлягали застосування відповідачем у спірному випадку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відібрання відповідачем проб (зразків) товарів позивача за відсутності письмового вмотивованого рішення керівника митного органу або особи, яка виконує його обовязки, суперечить наведеним вимогам Митного кодексу України та є протиправним.

Більш того, вирішуючи спірне питання, колегія суддів наголошує, що за наведеними правилами ст.ст. 356, 357 Митного кодексу України дослідження (аналізи, експертизи) взятих проб проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів, та за результатами проведення таких досліджень (аналізи, експертизи) складається відповідних висновок, який в обовязковому порядку має містити перелік інформації, що встановлений наведеними положеннями МК України.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, відповідачем не призначалось експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), для проведення дослідження відібраних проб товару позивача.

Відповідач не здійснював замовлення проведення дослідження відібраних проб товару позивача, не направлялись такі проби до визначеної установи, що прямо суперечить вказаним положенням ст.ст. 356, 357 Митного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що підтверджено відповідачем, що оскаржувані рішення про визначення коду товару були прийняті на підставі протоколу випробувань № 283 від 26.05.2017 року, який був виготовлений спеціалістами випробувального центру кабельних виробів ПАТ «Завод Південкабель» за замовленням ГУБКОЗ СБУ.

Відповідач вказує, що відібрані проби ним були передані ГУБКОЗ СБУ, а не до відповідної установи для проведення досліджень, та ГУБКОЗ СБУ замовило проведення дослідження та надіслало відповідачу протокол випробувань, який став підставою для прийняття оскаржуваних рішень про визначення коду товарів позивача.

Проте, як в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, відповідач не зміг надати будь-яких нормативних обґрунтувань вчинення останнім таких дій та не виконання порядку відібрання проб товарів та проведення дослідження таких проб.

В поданій апеляційній скарзі апелянт вказує на положення ч. 6 ст. 356 Митного кодексу України, згідно яких взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів. Проте, наведені положення МК України не підлягають застосування до спірних правовідносин, оскільки в даному випадку відібрання проб було здійснено саме митним органом згідно актів про відібрання проб, а тому при вчиненні таких дій відповідач зобовязаний був дотримати процедуру, визначену ст.ст. 356, 357 Митного кодексу України, що останнім здійснено не було.

Також колегія суддів наголошує, що оскаржувані рішення про визначення коду товару позивача були прийняті на підставі лише копії протоколу випробувань, надісланого ГУБКОЗ СБУ.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не надано оцінки самому протоколу випробувань № 283, зокрема тому, що на дослідження від ГУБКОЗ СБУ до ПАТ «Завод Південкабель» надійшли зразки кабелю довжиною 175 см та 177 см, тоді як згідно з актами відбору зразків були відібрані зразки довжиною по 150 см.

Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваних рішеннях відповідача про визначення кодів товару позивача взагалі не визначено на підставі яких саме даних відповідач дійшов висновку про необхідність визначення коду товару, відповідач не послався на жодні положення протоколу випробувань на підставі якого були прийняті такі рішення.

Так само, як в ході розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, відповідач не зміг пояснити розбіжності згідно протоколу випробувань, що ним використаний.

Зазначені обставин свідчать, що відповідачем безпідставно прийнято рішення про визначення коду товарів та не доведено їх правомірність.

Як встановлено судом першої інстанції, 24.04.2017 року в лабораторії ПАТ «Одескабель» були проведені випробування кабелю, що надійшов до ТОВ «ТД Одескабель», за результатами яких було складено протоколи № 04/2017 від 24.04.2017 року та № 05/2017 від 24.04.2017 року, відповідно до яких кабель АПвЭгаПу 1x400/70-11, виробництва ТОВ «Камський кабель» (РФ), виготовлений та повністю відповідає заявленим вимогам ТТ 71/97-16-2016 та ТУ 16.К180-014-2009.

Під час розгляду справи позивач на підтвердження обставин щодо походження зразків, випробування яких проводилося саме з партії товарів, які зазначені в митних деклараціях № UA500170/2017/002431 та № UA500170/2017/002432, надав відповідні акти відбору зразків.

Крім того, відповідно до висновку експертного електротехнічного дослідження Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 26.06.2017 року № 17-2547/31 кабель АПвЭгаПу 1x400/70-11 виробництва ТОВ «Камський кабель» відповідає вимогам ТУ 16.К180-014-2009 і ТТ 71/97-16-2016, підтверджується відповідність вимогам ГОСТ ISO 9001-2011 та ГОСТ РВ 0015-002-2012.

В примітці до висновку експерт зазначив причини неприйняття до уваги протоколу № 283 від 26.05.2017 року щодо випробувань зразків кабелю ВЦКВ ПАТ «Завод Південкабель».

Також, згідно з експертним висновком № УТЭ-1475 Одеської регіональної торгово-промислової палати кабелі алюмінієві силові на номінальній напругі 11 кВ АПвЭгаПу 1x400/70-11 з ізоляцією із зшитого поліетилену мають код товару УКТ ЗЕД НОМЕР_1.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що відповідачем порушено процедуру відібрання проб товарів позивача та проведення дослідження відібраних зразків, враховуючи необґрунтованість прийнятих відповідачем рішень щодо визначення коду товарів позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявленого позову та про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмов.

Поряд цим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо помилковості висновків суду першої інстанції у спірному випадку щодо відсутності підстав для проведення відповідачем митного огляду та обовязку митного органу надання оцінки дорученню правоохоронного органу на проведення митного огляду, оскільки наведені обставини взагалі не є визначальними у спірних правовідносинах. В даному випадку саме за результатами митного огляду відповідачем не було встановлено будь-яких обставин, що слугували для прийняття оскаржуваних рішень. Оскаржувані рішення були прийняті саме за результатами відібрання проб товарів та акту випробувань. Колегія суддів зазначає, що положеннями ч. 5 ст. 338 Митного кодексу України окремо визначено, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. При цьому, вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. Так, згідно п. 14 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року № 467 визначено однією з підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України, - одержання в установлених законодавством випадках від правоохоронних органів письмових доручень за формою згідно з додатком у рамках кримінального провадження, оперативно-розшукової або контррозвідувальної справи. В спірному випадку відповідачем отримано доручення ГУБКОЗ СБУ від 11.04.2017 року № 14/9042 щодо проведення огляду (переогляду) товарів позивача.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті позовних вимог, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 317 КАС України, підлягає зміні виключивши мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, а саме щодо відсутності підстав для митного огляду та обовязку митного органу надання оцінки дорученню правоохоронного органу на проведення митного огляду, а в іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року змінити, виключивши мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, а саме щодо відсутності підстав для митного огляду та обовязку митного органу надання оцінки дорученню правоохоронного органу на проведення митного огляду, а в іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець