Справа № 820/2146/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 р. № 820/2146/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В., при секретарі судового засідання Пройдак С.М.,

у присутності

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 315-А,м. Харків,61033,) Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ 48,03048, ), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки,1) про стягнення коштів

встановив :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просив суд стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.11.2016 року по 05.12.2016 року включно в сумі 5076.17 грн. з відрахуванням обов'язкових податків, платежів та зборів .

Ухвалою від 28.03.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено до розгляду у спрощеному провадженні з викликом осіб.

Позивач та його представник у судовому засіданні заявлений позов підтримали у повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що відповідачем по справі внаслідок невиконання рішення суду не виплачено позивачеві грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.11.2016 року по 05.12.2016 року включно.

В судові засідання, призначені на 24.04.2018 року та 02.052018 року представники відповідачів та третьої особи не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться у матеріалах справи. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавали, правом подати відзив не скористалися.

Розглянувши відомості про належне повідомлення сторін, заслухавши думку позивача та його представника про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та третьої особи, суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 205 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів та третьої особи за наявними у ній доказами.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач з 07 листопада 2015 року проходив службу в Управлінні патрульної поліції у місті Харкові та наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.08.2016 за № 2411 на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції України. Не погодившись з зазначеним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м. Харкові, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання незаконним звільнення, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено, в тому числі поновлено позивача на посаді командира роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Харкові. В частині поновлення позивача на посаді постанова суду звернута до негайного виконання.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 333 о/с від 05.12.2016 року, скасовано пункти наказу Департаменту патрульної поліції від 01.09.2016 року № 220 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції та поновлено останнього на посаді командира роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції (а.с. 15).

Додатковою постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 року у справі 820/4850/16 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача стягнуто грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.09.2016 року по 20.11.2016 року у сумі 25.842,32 грн.

Вирішуючи питання по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України (тут і далі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття "затримка" за змістом норм статті 236 КЗпП України є невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Враховуючи те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року в частині поновлення позивача на службі на державній службі добровільно виконана відповідачем 05.12.2016 року, шляхом видання наказу № 333 о/с "по особовому складу митних органів", суд дійшов висновку, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку, передбачені види виплат, які підлягають урахуванню і які не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Наведене відповідає практиці Верховного Суду України, зокрема, викладеної в постановах від 21 січня 2012 року № 6-87цс11 та від 14 січня 2014 року № 21-395а13.

Із долучених до матеріалів справи довідок відповідача № 1204 та 1834 від 13.10.2017 року судом встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 461.47 грн.

Частинами 3, 4 та 5 статті 91 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що для поліцейських установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов'язків. Поліцейським, які виконували службові обов'язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

З урахуванням положень листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 року № 10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік" кількість робочих днів вимушеного прогулу за період невиконання рішення суду (з 21.11.2016 року по 05.12.2016 року) складає 11 днів.

Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу за вказаний період становить 5076.17 грн.. (11 р.д. х 461.47 грн.).

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2ст.77 КАСУкраїни, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. Керуючись ст. ст. 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, вул. Федора Ернста, 3, м.Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.11.2016 року по 05.12.2016 року у сумі 5076 ( п'ять тисяч сімдесят шість ) грн. 17коп. з відрахуванням обов'язкових податків, платежів та зборів.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду. Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду або у порядку п. 15.5 розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

У повному обсязі рішення виготовлено 07.05.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.