Справа № 263/1529/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року справа №263/1529/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області (головуючий І інстанції Музика О.М.) від 16 березня 2018 року (повний текст рішення складено 16 березня 2018 року у м.Маріуполь) у справі №263/1529/18 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в м.Маріуполі, поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в м.Маріуполі, поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_3 про визнання незаконними дії з прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №899481 від 08.02.2018 року; скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі, серії АР №899481 від 08.02.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України, та припинення провадження у цій справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 березня 2018 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції відповідно до ч.9 ст.79 КАС України мав не брати до уваги отриманий від відповідача електронний доказ відеодиск DVD-R з відеозаписом. Позивач зазначив, що згідно п.16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рахуються в зустрічному напрямку або повертають праворуч. Таким чином, вказаною нормою матеріального права обовязок при повороті ліворуч на зелений сигнал основного світлофора дати дорогу, а не надати перевагу в русі транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку. Позивач також зазначив, що згідно абзацу 28 п.1.10 ПДР України дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Крім того, при здійсненні 08.02.2018 року повороту ліворуч були враховані наявні дорожні умови та дорожню обстановку: конфігурацію перехрестя і розташування засобів організації дорожнього руху, якою міста дислокації світлофорів і міст зупинки транспортних засобів біля них розведено на значну відстань; розташування на дорозі та швидкість руху транспортних засобів, що рухалися у зустрічному напрямку (точніше тільки починали рух на зелений сигнал світлофора).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач просив проводити розгляд справи за його відсутністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою серії АР №899481 від 08.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом «Hyundai Getz» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись з пр.Металургів на вул.Соборну, під час повороту ліворуч на регульованому перехресті, не надав перевагу у русі транспортним засобам, які рухались у зустрічному напрямку, чим порушив п.16.5 ПДР України.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.16.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

У відповідності до п.1.10 Правил дорожнього руху термін «дати дорогу» має таке значення - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; термін «перевага» - право на пріоритетний рух стосовно інших учасників дорожнього руху.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ч.4 ст.258КУпАП увипадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містяться у р.III Інструкціі №1395, згідно до п. 2 якого постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, відповідачем надано відеозапис на диску DVD-R, який судом першої інстанції правомірно прийнято в якості доказу. Судом апеляційної інстанції був оглянутий наведений відеозапис, з якого вбачається, що автомобіль, яким керував позивач, при здійсненні повороту ліворуч, не надав переваги у русі транспортним засобам які мали право проїхати перехрестя першими, а саме мікроавтобус та легковий автомобіль, які вже виїхали на перехрестя на дозволений сигнал світлофора.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що виходячи з приписів п.16.6 Правил дорожнього руху позивач під час повороту ліворуч мав надати перевагу у русі транспортним засобам які рухались прямо, у вказаному випадку водій мав виїхати на перехрестя одночасно із зустрічним транспортним засобом, і якщо останній рухається прямо або праворуч, необхідно зупинитися на перехресті та пропустити зустрічний транспортний засіб який рухався прямо, або праворуч. Однак, позивачем не було дотримано наведених вимог правил дорожнього руху.

Суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, підтверджено належними доказами, зокрема, відеозаписом, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 205, 271, 272, 286, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 березня 2018 року у справі №263/1529/18 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 березня 2018 року у справі №263/1529/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_1