Справа № 352/1840/14-а (2а/352/83/14)
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 352/1840/14-а (2а/352/83/14)

провадження № К/9901/5403/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 352/1840/14-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах;

за заявою Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (правонаступник Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України (у складі колегії суддів: Штульмана І. В., Загороднього А. Ф., Черпака Ю. К.) від 11 жовтня 2017 року, встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області, в якому просив зобов'язати відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) з часу виникнення у нього права на пільгову пенсію, а саме з 07 травня 2014 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що його загальний трудовий стаж роботи становить 37 років 6 місяців 27 днів, з яких 8 років 2 місяці 8 днів на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах. Однак Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області відмовило йому у призначенні пенсії на пільгових умовах. Відповідачем не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_2 період його роботи з 21 серпня 1992 року по 30 квітня 1994 року на посаді помічника машиніста сировинних млинів 3 розряду об'єднаного виробничого цеху Івано-Франківського цементно-шиферного комбінату, оскільки у вказаний період на підприємстві не було атестовано робоче місце позивача.

На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки в даний період місце праці він не змінював та умови праці на цьому місці не покращувалися.

3. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року позов задоволено повністю. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах згідно ст. 13 Закону № 1788-ХІІ з часу виникнення права на пільгову пенсію, а саме: з 07 травня 2014 року.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року, а постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року залишено в силі.

6. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, 09 листопада 2017 року Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулося до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

7. У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання пп. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року), 17 січня 2018 року матеріали вказаної заяви передано на розгляд до Верховного Суду.

8. Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2018 року у зазначеній справі відкрито провадження.

9. Станом на 03 травня 2018 року заперечень на заяву про перегляд судового рішення до суду не надходило.

10. Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області із заявою від 07 травня 2014 року № 1/83 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

12. Листом від 01 серпня 2014 року № 3987/03 Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області повідомило позивача про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах. У листі зазначено, що загальний стаж роботи позивача становить 37 років 6 місяців 27 днів, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах - 6 років 2 місяці 26 днів, а тому право на призначення пенсії він набуде з 08 лютого 2016 року у віці 60 років. Для призначення пенсії на пільгових умовах йому необхідно мати 6 років 3 місяці стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

13. Водночас ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області не зараховано стажу роботи, що дає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 22 серпня 1992 року по 29 квітня 1994 року, оскільки в цей період на даному підприємстві не було атестовано робоче місце позивача.

14. Відповідно до довідки ПАТ «Івано-Франківськцемент» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 12 лютого 2013 року № 16, ОСОБА_2 з 01 грудня 1989 року по 21 серпня 1992 року та з 30 квітня 1994 року по 31 грудня 1995 року працював протягом повного робочого дня у цементному виробництві на посаді помічника машиніста сировинних млинів третього розряду виробничого - об'єднаного цеху (а.с. 11). Спірний період роботи, а саме з 22 серпня 1992 року по 29 квітня 1994 року в згадану довідку не включено. Крім того, в цій же довідці зазначено, що атестація робочих місць за умовами праці вперше проведена на даному робочому місці у 1999 році (наказ від 30 квітня 1999 року № 568-к, висновок від 01 червня 1999 року № 167).

15. Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ

16. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах загальний та спеціальний трудовий стаж, який повністю підтверджується записами у трудовій книжці і додаткового уточнення не потребує. Оскільки обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, то її непроведення не може позбавити громадян конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

17. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відмова Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області зарахувати спірний період роботи позивача до пільгового стажу внаслідок непроведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

18. Вищий адміністративний суд України скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі постанову суду першої інстанції погодився з висновками останнього що позивач має необхідний спеціальний стаж роботи (8 років 2 місяці 8 днів), що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

19. До такого висновку суд касаційної інстанції дійшов виходячи з того, що спірний період роботи позивача з 22 серпня 1992 року по 29 квітня 1994 року, який складає 1 рік 9 місяців 12 днів, у довідку від 12 лютого 2013 року № 16 не включено, оскільки в даний період на цьому підприємстві не було атестоване місце його праці, яке він не змінював. Однак, такий період роботи вбачається із записів в трудовій книжці ОСОБА_2, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

IV. ДОВОДИ ЗАЯВИ

20. У заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, посилається на невідповідність вказаного судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права. Заявник просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року, постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в повному обсязі.

21. На обґрунтування заяви надано копії постанов Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15), у яких суд по-іншому застосував одні й ті самі норми матеріального права у подібних правовідносинах, а саме ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Перевіривши наведені у заяві доводи, Суд дійшов висновку що заява Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року задоволенню не підлягає.

23. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 КАС України перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися з підстав невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

24. Верховний Суд України у своїх постановах від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15) сформулював правовий висновок про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

25. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

26. У рішенні, про перегляд якого подано заяву, Вищий адміністративний суд України погодився з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову щодо призначення ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах, з огляду на те, що його загальний та спеціальний стаж роботи є достатнім для призначення пенсії відповідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

27. Водночас Вищий адміністративний суд України зазначив, що право позивача на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 підтверджено атестацією робочих місць за умовами праці, проведеною на даному робочому місці у 1999 році. З приводу відсутності атестації робочого місця позивача у спірний період роботи з 22 серпня 1992 року по 29 квітня 1994 року, суд зауважив, що в даний період позивач місце праці не змінював.

28. Зміст наведених рішень Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України свідчить про те, що обставини, встановлені у справі, судове рішення в якій оскаржується, не є подібними до обставин, встановлених у справах, копії судових рішень в яких додано до заяви.

29. Верховний Суд України ухвалюючи постанови від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15), виходив з того, що атестації робочих місць позивачів у цих справах взагалі не проводилась.

30. У рішенні, про перегляд якого подано заяву, Вищий адміністративний суд України вказав, що атестація за умовами праці на робочому місці позивача, на якому він працював у спірний період, вперше проведена у 1999 році.

31. Отже, рішення, про перегляд якого подано заяву, не суперечить викладеному у постановах Верховного Суду України висновку.

32. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

33. Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

34. Згідно з п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

35. Пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

36. Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядку застосування списків), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

37. У пункті 4.2 Порядку застосування списків зазначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

38. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

39. Атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

40. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п. 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу.

41. Отже, рішення суду касаційної інстанції у справі, що розглядається, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 244 КАС України у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 242, 244 КАС України, пп. 1 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 352/1840/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб