Справа № 743/388/18
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/388/18 Суддя (судді) першої інстанції: Жовток Євген Анатолійович
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Київ
Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В. В.,
суддів Бабенко К.А., Петрик І.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Судан - ОСОБА_1 про продовження строку затримання, за апеляційними скаргами Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України та Заступника Прокурора Чернігівської області в інтересах держави Чопського прикордонного загону Державної прикордонної служби України на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.04.2018, -
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про продовження строку затримання ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства до 11.10.2018 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наявні умови за яких неможливо забезпечити видворення особи, а саме: відсутність співпраці з боку відповідача, умисне надання неправдивої інформації щодо своєї особи, що призвело до неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи та організації примусового видворення відповідача за межі території України. Наведене, на думку позивача, з урахуванням вимог п. 12-13 ст. 289 КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) є підставою для продовження строку затримання вказаної особи ще на шість місяців.
Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.04.2018 позов задоволено.
Продовжено строк затримання громадянина Республіки Судан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.04.2018 року до 11.10.2018 року, включно.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Чернігівський пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України та Заступник Прокурора Чернігівської області в інтересах держави Чопського прикордонного загону Державної прикордонної служби України подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким визначити строк тримання відповідача в ПТПІ три місяці.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, оскільки безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Крім того, відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, відзив, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року, відповідача примусово видворено за межі території України.
Крім того, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року, ОСОБА_2 був затриманий з поміщенням до Чернігівського ПТПІ строком на 6 місяців.
Чопський прикордонний загін 23.11.2017 року та 18.01.2018 року звертався до Посольства Республіки Судан із запитами про ідентифікацію відповідача, але відповіді на свої звернення не отримав.
Також, встановлено, що на час звернення з позовом до суду першої інстанції Чопський прикордонний загін не отримав інформації про належність відповідача до громадянства Республіки Судан, а також відомостей, котрі ідентифікують особу ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Згідно ч.4 ст.30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Частиною 13 ст.289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідач не здійснює співпрацю щодо його ідентифікації, що призвело до неодержання інформації з країни громадянської належності останнього чи документів, необхідних для його ідентифікації та організації примусового видворення за межі території України, наявні правові підстави для продовження строку затримання.
Разом із тим, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про продовження вказаного строку на шість місяців, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.7 ст. 183-7 КАС України (у редакції, чинній на момент затримання іноземця) строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов.
Згідно із ч.ч. 11, 12 ст. 289 КАС України (у редакції, чинній з 15.12.2017 року) строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Частиною 4 ст. 3 КАС України передбачено, що закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежую їх використання, не має зворотної дії в часі.
Із системного тлумачення наведених правових норм убачається, що положення діючого законодавства, які набули чинності з 15.12.2017, значно звужують права іноземця, створюють передумови для збільшення граничного терміну тримання в ПТПІ з 18 до 24 місяців тих іноземців, які затримання за час дії законодавства, що втратило силу. Збільшення з 3 до 6 місяців терміну звернення до суду з позовом про продовження строку тримання в ПТПІ, фактично позбавляє можливості іноземця до сплину граничного строку залишити ПТПІ в разі бездіяльності органу, який ініціював затримання особи.
Враховуючи, що відповідача було затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування до внесення змін в КАС України, згідно ч.7 ст.183-7 якої передбачалось, що продовження строків затримання відбувається кожні три місяці, з метою недопущення звуження прав відповідача, враховуючи, що на момент його затримання існував процесуальний закон, який передбачав можливість продовження строку затримання до трьох місяців, строк затримання відповідача може бути продовжено лише на три місяці.
Відтак, доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, прийнятій з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України та Заступника Прокурора Чернігівської області в інтересах держави Чопського прикордонного загону Державної прикордонної служби України задовольнити.
Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.04.2018 скасувати та прийняти нове, яким позов Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Судан - ОСОБА_1 про продовження строку затримання задовольнити частково.
Продовжити строк затримання громадянина Республіки Судан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на три місяці з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з 11.04.2018 року до 11.07.2018 року, включно.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: К.А. Бабенко

І.Й. Петрик

Повний текст постанови виготовлений 03.05.2018 року.