Справа № 376/3109/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 376/3109/17 Суддя першої інстанції: Клочко Володимир Миколайович
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на прийняте у підготовчому судовому засіданні рішення Сквирського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1) звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Відповідач, Сквирське ОУПФ) про:

- визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії згідно довідки ВАТ «Сквира-Авто» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 02.02.2017 року №14;

- зобов'язання Сквирського ОУПФ здійснити перерахунок та подальше нарахування пенсії з урахуванням заробітної плати за період робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 276 крб. 35 коп. на підставі довідки ВАТ «Сквира-Авто» №14 від 02.02.2007 року відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2012 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 03.01.2018 року поновлено пропущений з поважних причин строк на перерахунок та виплату пенсії Сквирським ОУПФ за довідкою ВАТ «Сквира-Авто» №14 від 02.02.2017 року з дня, коли виплати пенсії за даною довідкою фактично були припинені, а пенсія перерахована, а саме з 01.01.2012 року, та позов задоволено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, довідка про заробітну плату видана на підставі первинних документів, зокрема, судового рішення, по-друге, дана довідка не визнана незаконною чи такою, що видана безпідставно або протиправно, по-третє, Відповідач не наділений повноваженнями перевіряти зміст довідки, яка у свою чергу є підставою для перерахунку пенсії Позивачу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не зазначено жодних правових підстав для поновлення строків з 01.01.2012 року, у той час як в силу чинного законодавства перерахунок пенсії здійснюється з огляду на дату звернення особи із відповідною заявою. Крім того, наголошує на залишенні поза увагою суду першої інстанції того, що, по-перше, довідка про заробітну плату видана не на підставі первинних документів, а на виконання судового рішення, яким лише встановлено юридичний факт роботи ОСОБА_1 на станції Янів Чорнобильського району Київської області, по-друге, отримання коштів за роботу на даній станції матеріалами справи не підтверджується, по-третє, необхідною умовою для перерахунку пенсії є підтвердження викладених у довідці відомостей первинними документами, на чому, на переконання Апелянта, наголошував Верховний Суд України у постановах від 04.11.2015 року у справі №539/4466/14-а та від 15.12.2015 року у справі №2-а/576/29/14.

Після усунення визначених в ухвалі від 16.03.2018 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 року було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.05.2018 року.

У межах встановленого судом строку відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшов.

Ухвалою від 08.05.2018 року, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, оскільки, як зазначив Позивач, вони наявні у матеріалах справи, а також останнім не обґрунтовано згідно правил ст. 308 КАС України неможливості подання даних документів до суду першої інстанції.

Крім того, ухвалою від 08.05.2018 року, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідка у зв'язку з тим, що, згідно твердження Позивача, свідок може підтвердити обставини, які, як вбачається з матеріалів справи, сторонами не оспорюються.

У судовому засіданні Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого Київською обласною державною адміністрацією 19.01.2017 року (а.с. 7), а також учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно вкладки від 19.01.2007 року №605134С (а.с. 7). Крім того, зі змісту виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії НОМЕР_2 (а.с. 12) вбачається, що Позивач з 20.12.2016 року та довічно є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім іншого, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Сквирському ОУПФ та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 13.06.2006 року у справі №2-О-68/2006 задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт перебування останнього у відрядженні з 03.05.1986 року по 05.05.1986 року включно на ст. Янів Чорнобильського району Київської області та тривалість робочого часу щоденно 23 години у зоні відчуження (а.с. 10).

На підставі даного судового рішення відкритим акціонерним товариством «Сквира-Авто» видано довідку від 02.02.2007 року №14 про те, що ОСОБА_1 за роботу у зоні відчуження на ст. Янів за період з 03.05.1986 року по 05.05.1986 року було визначено заробітну плату у розмірі 276,35 крб. (а.с. 14).

За наслідками розгляду заяви Позивача від 13.12.2017 року про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки Відповідач листом від 13.12.2017 року №128/А-01 повідомив останнього про відсутність підстав для проведення такого перерахунку, оскільки, по-перше, рішення суду про встановлення факту перебування на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не дає права на підвищену оплату праці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії, по-друге, рішення Сквирського районного суду Київської області не містить зобов'язань Сквирського ОУПФ щодо перерахунку пенсії, по-третє, довідка про заробітну плати повинна бути видана на підставі первинних документів, по-четверте, з 01.01.2012 року пенсія обчислюється у мінімальному розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 (а.с. 19-20).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. 49 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 15, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд першої інстанції прийшов до висновку по обґрунтованість позовних вимог, оскільки зміст виданої ВАТ «Сквира-Авто» довідки щодо розмірів нарахованої заробітної плати дає достатні правові підстави для проведення Сквирським ОУПФ перерахунку пенсії ОСОБА_1 за правилами ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2012 року.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Приписи ч. 3 ст. 54 вказаного Закону визначають, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок №1210).

Пунктом 1 вказаного Порядку №1210 закріплено, що останній визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Крім того, в указаному пункті зазначено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пп. 4 п. 3 Порядку №1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Приписи ч. 4 ст. 15 Закону визначають, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Згідно пп. 3 п. 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 р. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 вказаного Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1 органу, що призначає пенсію, надано право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що єдиною і обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

При цьому, розмір отриманої заробітної плати зазначається у довідці, яка видається на підставі первинних документів, а орган Пенсійного фонду України, що помилково не врахував суд першої інстанції, має право перевірити обґрунтованість її видачі.

Указана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04.11.2015 року у справі №539/4466/14-а та від 15.12.2015 року у справі №2-а/576/29/14, а також у подальшому підтримана й Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.02.2018 року у справі №358/1179/17, від 27.03.2018 року у справі №640/12426/17, від 10.04.2018 року у справі №539/1875/17.

Проте, як вірно підкреслив Апелянт, однак залишив поза увагою суд першої інстанції, довідка ВАТ «Сквира-Авто» від 02.02.2007 року №14 про розмір заробітної плати видана ОСОБА_1 на виконання заочного рішення Сквирського районного суду Київської області від 13.06.2006 року у справі №2-О-68/2006. Водночас, визначений у ній розмір заробітної плати та її виплата не підтверджується жодними первинними документами, зокрема, особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством. Рішення ж суду, яким встановлено факт роботи Позивача у зоні відчуження та тривалість такої роботи, Сквирським районним судом Київської області помилково віднесено до первинних документів, якими визначено розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість твердження Сквирського ОУПФ про відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №14 від 02.02.2017 року, виданої ВАТ «Сквира-Авто», оскільки зазначені у цій довідці дані не підтверджені розрахунковими документами (відомостями), які б свідчили про їх фактичне отримання Позивачем.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами Апелянта про безпідставність поновлення судом першої інстанції строку перерахунку та виплати пенсії Позивачу з 01.01.2012 року з огляду на те, що, по-перше, всупереч вимог ст. 242 КАС України даний висновок суду не містить жодних обґрунтувань, по-друге, в силу ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» окрім передбачених винятків перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням моменту подання особою відповідної заяви про перерахунок пенсії з першого числа наступного або з першого числа місяця, в якому подана така заява.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ВАТ «Сквира-Авто» від 02.02.2007 року №14, відомості якої не підтверджені жодними первинними документами, судова колегія приходить до висновку про помилковість твердження Сквирського районного суду Київської області про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Сквирського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 08» травня 2018 року.