Справа № 462/1213/18
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1213/18
УХВАЛА

07 травня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Гедз Б.М.

при секретарі Рущак Т.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника Залізничного ВДВС міста Львів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області та державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати незаконними дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2017 року на виконання постанови в справі про порушення митних правил № 0213/408031402/17 від 10.03.2017 року, визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2017 року винесену державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 на виконання постанови в справі про порушення митних правил № 0213/408031402/17 від 10.03.2017р.

Одночасно просить поновити строк на звернення до суду, покликаючись на поважність пропуску причин такого, оскільки 02.02.2018 р. зверталися до начальника Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Л/о і 01.03.2018 року отримали відповідь на скаргу, з якої вбачається, що не має підстав для задоволення скарги.

В судовому засіданні державний виконавець Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 просить залишити позовну заяву без розгляду, з огляду на пропуск строку на звернення до суду без поважних причин. З рекомендованого повідомлення вбачається, що 15.01.2018 р. позивачу було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно вимог ст. 74 Закону України ?Про виконавче провадження? не передбачено звернення боржника із скаргою на рішення дії або бездіяльність державного виконавця до начальника відділу. Строк оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження десять днів.

В судовому засіданні представник позивача просить поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом, про порушення прав дізналися з відповіді від 01.03.2018 р.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про залишення без розгляду не підлягає до задоволення.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Тобто, виходячи із зазначених норм процесуального закону розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого права та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

В контексті вказаного слід зазначити, що поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строк звернення до адміністративного суду до задоволення не підлягає, тому слід визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 121, 248, 250,256 Кодексу адміністративного судочинства України,суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгялду відмовити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_3 строк звернення до адміністративного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: (підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз