Справа № 591/1292/18
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1292/18
Провадження № 2-а/591/273/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що тривалий час він працює на транспортному підприємстві «Сумитранскспедиція». 04 березня 2018 року він здійснював перевезення вантажу, а саме вібраційне джерело сейсмічних сигналів СВ-30/120Н за маршрутом с. Ісківці Лохвицького району Полтавської області до м. Чугуїв Харківської області автомобілем Вольво ВМ8342АР з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_1. В с. Ісківці Лохвицького району Полтаської області він завантажив зазначений вантаж і розпочав рух за маршрутом. Розпочав свій рух, і здійснював перевезення за нормальних погодних умов, які не перешкоджають перевезенню великогабаритних вантажів. При проїзді трасою Київ-Харків одразу в м. Полтава по вул. Київське шосе його зупинили працівники УПП в Полтавській області ДПП Національної поліції України, які винесли відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БР № 647793) за ст. 132-1 КУпАП. Його повідомили, що він керував транспортним засобом з вантажем, ширина якого становить 3,45 м, в умовах ожеледиці.

На його зауваження, що на дорозі немає ожеледиці, працівники поліції заперечили, що згідно відомостей з Інтернету на дорогах ожеледиця і рух великогабаритних транспортних засобів заборонений. На його зауваження що дорожнє полотно не вкрите льодом і снігом працівники поліції не реагували. На зауваження про те, що при вїзді в м. Полтава не було ніяких знаків про заборону руху по місту не було. На вїзді в м. Полтава працівники поліції не зупиняли його, і не забороняли рух містом.

Крім того, зазначає, що працівники поліції не є спеціалістами в галузі метрології. Поліцейський виніс в постанову неправдиві відомості, оскільки ширина вантажу, який він перевозив, складала 2,5 м, що є дозволеною шириною для руху по Україні, і за цією ознакою не може визначатися великогабаритним вантажем. Згідно даних виробника вібраційного джерела сейсмічних сигналів СВ-30/120Н його ширина складає 2,5 м.; позивач зазначає сайт виробника.

Також позивач вказує на те, що під час розгляду даної адміністративної справи і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі йому не було надано можливості скористатися послугами захисника.

Зазначає, що він не керував негабаритними транспортними засобами в умовах ожеледиці, а керував транспортним засобом за нормальних погодних умов. Вважає, що працівники поліції навмисно внесли в постанову неправдиві відомості про ширину вантажу, який він перевозив, збільшивши дійсні габарити.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №647793 від 04 березня 2018 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України за ст. 132-1 КУпАП і закрити справу.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 04 березня 2018 року водій керував транспортним засобом Вольво д/н НОМЕР_2 перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого становить 3.45 м в умовах погіршення погодних умов, а саме: ожеледиці, чим порушив п.22.5 ПДР, що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП. Зазначає, що згідно п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2, 6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4, 35 м), за довжиною -22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т(для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Представник Департаменту патрульної поліції НПУ зазначає, що відповідно до постанови КМУ № 30 від 18.01.2001р «Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» встановлено, що ці Правила встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цими Правилами, застосовуються правила міжнародного договору.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Зазначає, що згідно п. 15. водіям великогабаритних та великовагових транспортних засобів забороняється:

-здійснювати обгін транспортних засобів, що рухаються з швидкістю 30 км/год і більше;

-буксирувати інші транспортні засоби;

-рухатися в умовах туману, ожеледиці, снігопаду та в інших умовах недостатньої видимості;

-рухатися узбіччям дороги;

-зупинятися поза спеціально визначеними стоянками за межами земляного полотна дороги.

Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, поліцейський притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривень.

Вважає, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України. Відповідач вважає, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності, тому просить залишити оскаржувану постанову без змін, а позовну заяву без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 04 березня 2018 року, винесеної інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. В постанові зазначено, що 04.03.2018 р. о 10 год. 20 хв. в м. Полтава по вул. К.Шосе, 18 водій керував авто та перевозив великогабаритний вантаж ширина якого становить 3,45 м, під час погіршення погодних умов, а саме в умовах ожеледиці, чим порушив п. 22.5 ПДР (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Ст. 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Як встановлено під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято до уваги факт порушення позивачем ПДР України, та прийнято рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП в сумі 510 грн.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідач, заперечуючи проти заявленого до нього позову, не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача, а саме щодо ширини вантажу, перевезення якого він здійснював, та наявності погіршених погодних умов - ожеледиці.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в порушення ст.77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, оскільки вони не спростовані відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286, 295 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №647793 від 04 березня 2018 року, винесену інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 за ст. 132-1 КУпАП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп., та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко