Справа № 748/331/18
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/15/18
Єдиний унікальний № 748/331/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року місто Чернігів

Чернігівській районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Меженнікової С.П.,

секретарі - Медвідь А.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №2 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 05.02.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії інспектора СРПП №2 Чернігівського районного відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії «НК» №247594 від 01.02.2018, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу і скасування даної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що постанова виносилася в патрульній машині у його відсутності, а том при її винесенні йому взагалі нічого не роз"яснювалося. Після її складання, йому запропонували в ній розписатися про отримання її копії, після чого інспектори швидко поїхали.

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року було відкрито провадження у даній справі та залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що він рухався з ввімкнутим ближнім світлом фар, а тому правил дорожнього руху він не порушував. Також зазначив, що інспектором не були роз"ясненні йому права.

Відповідач - інспектор СРПП №2 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що його дії є правомірними, позивач дійсно порушив ПДР, оскільки керував автомобілем за межами населеного пункту з увімкненими габаритами, а не ближнім світлом фар, як вимагає норма закону, за що і був зупинений. На підтвердження даного факту долучив диск з відеозаписом адміністративного правопорушення. Таким чином вважає, що позивач вчинив саме правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП за що його і було притягнуто до адміністративної відповідальності. Не заперечував, що при винесенні постанови права ОСОБА_1 не були роз"ясненні. Просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, свого представника в судове засідання не забезпечила, про день та час розгляду справи повдіомлена належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав та міркувань.

Як встановлено з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії «НК» №247594, 01.02.2018 Інспектором СРПП №2 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за те, що він керуючи транспортним засобом марки «Fiat Scuda», номерний знак НОМЕР_1, 01.02.2018 року об 15-02 год. на автодорозі Р-12 Чернігів-Мена-Сосниця-Грем"яч, за межами населеного пункту, не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п.9.8 ПДР України.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 цього Закону визначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» та п.1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п.1.9 Правил).

Пунктом 9.8. Правил дорожнього руху встановлено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідачем у діях ОСОБА_1 було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яка встановлює відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Натомість, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 здійснював рух по трасі на автомобілі марки «Fiat Scuda», номерний знак НОМЕР_1, на якому у дійсності присутнє світло фар, однак стороною відповідача не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтвердили, що це горіло не ближнє світло фар, а тому твердження сторони позивача є не спростованими.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, в діях позивача.

Крім того, згідно розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Проте, при розгляді справи , ОСОБА_1 не були роз"ясненні його права і обовязки, що не заперечувалося і відповідачем по справі.

В той же час, суд не може погодися з доводами позивача про необхідність складання протоколу, так як згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення, адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку про оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. закриттю у зв"язку з відсутністю в його діях ознак події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1-3, 8, 9, 19, 20, 22, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №2 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП №2 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2.

Постанову серії НК № 247594 від 01 лютого 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, закривши справу про адміністративне правопорушення за відсутностю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.П. Меженнікова