Справа № 401/531/18
Суддя: Волошина Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/531/18
Провадження № 2-а/401/48/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Фадєєвої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Світловодську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 27502, АДРЕСА_1) до інспектора Сектору реагування патрульної поліції сержанта поліції Світловодського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Стрельцова Віктора Вікторовича (місце знаходження: 27500, Кіровоградська область, місто Світловодськ, вул. Віталія Куцевича, 8) про скасування постанови, -

Встановив:

20 березня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить скасувати постанову серії БР № 835887 від 13 березня 2018 року, якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Доводи позову обґрунтовані тим, що правопорушення, про вчинення якого зазначено у постанові, він не здійснював, а, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач позбавив його можливості скористатися правами, визначеними ст. 268 КУпАП , та порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлену ст.ст. 278, 279 КУпАП.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з підстав, що викладені у позові та пояснив, що здійснив зупинку свого автомобіля для посадки пасажира. Твердження відповідача про стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишилось менше двох метрів, є хибними, так як були складні погодні умови ( сильний снігопад), в результаті яких чіткого розмежування закінчення проїжджої частини та початку тротуару не було. Допускає, що автомобіль міг частково заїхати на тротуар, проте його ширина в тому місці складає близько 5 метрів. Заперечує вчинення порушення ПДР.

Відповідач до суду не з'явився , заяв по суті позову суду не представив, його неявка не є перешкодою розгляду справи по суті.

Суд зобов'язував відповідача надати суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, постанова у якій є предметом оскарження, проте вимога суду залишена без належного реагування.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Судом встановлено, що 13 березня 2018 року відповідачем винесено постанову серії БР № 835887 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 13 березня 2018 року о 18 год. 10 хв. в м. Світловодську по вул. Героїв України, водій , керуючи автомобілем НОМЕР_1 , здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишилось менше двох метрів, чим порушив п. 15.10 «в» ПДР. (а.с. 16)

При вирішення спору по суті суд враховує таке.

Згідно з п. 15.10 «в» ПДР України , стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил стоянки.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З пояснень позивача вбачається, що зазначеного у оскаржуваній постанові порушення правил дорожнього руху він не допускав.

Доказів, які б спростовували пояснення позивача, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідач у даній справі заперечень проти позову не представив, доказів в обґрунтування правомірності свого рішення суду не навів, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

За таких обставин, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху за викладених в оскаржуваній постанові обставин, суд приходить до висновку, що постанова серії БР №835887 від 13 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню, оскільки є незаконною, винесеною без достатніх доказів, які б підтверджували вину позивача.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242-246, 271, 286 КАС України, суд, -

Вирішив:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 835887 від 13 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Н.Л.Волошина