Справа № 754/15702/17
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/328/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Шевчук М.В.,

представника відповідача Садової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративною позовною заявою до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ЛОУПФУ в м. Києві) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач з 17.11.2004 року отримувала пенсію за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

У червні 2017 року позивач досягла 58 років.

18.09.2017 року позивач звернулась до ЛОУПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки при розрахунку пенсії позивача за віком ЛОУПФУ в м. Києві було застосовано показник середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2007 рік, позивач звернулась до відповідача із заявою про застосування до її пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

17.10.2017 року листом №15534/09/Р-1261 відповідач повідомив позивача, що при призначенні позивачу пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2007 рік, посилаючись на ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Однак, на думку позивача, в даному випадку відбувається перехід з пенсії за вислугу років, призначеної за ЗУ «Про пенсійне забезпечення » на пенсію за віком на умовах, визначених ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами, а тому при призначенні позивачу пенсії за віком на умовах і в порядку, передбачених ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для її розрахунку має застосовуватись саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи дії відповідача протиправними, ОСОБА_2 вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до позовних вимог, позивач ОСОБА_2 просить суд:

- визнати протиправними дії ЛОУПФУ в м. Києві щодо застосування у 2017 році при показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2007 рік при призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов'язати ЛОУПФУ в м. Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 21.09.2017 року, відповідно до ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 роки, з урахуванням раніше виплачених сум;

- справу розглянути без її участі;

- вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути на її користь сплачений судовий збір в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ЛОЦПФУ в м. Києві.

Відповідно до відзиву відповідача ЛОУПФУ в м. Києві на позов ОСОБА_2, ЛОУПФУ в м. Києві через представника просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на наступне.

Позивачу вперше була призначена пенсія з 17.11.2004 року за вислугу років як працівнику охорони здоров'я відповідно до ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», розмір якої розрахований відповідно до ЗУ «Про загальноообовязкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії позивача за вислугу років становив 1446,69 грн.

18.09.2017 року позивачем було подано заяву про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. При переході з виду на вид відбулось зменшення розміру пенсії, оскільки деякі надбавки не нараховуються. Позивач була попереджена про даний факт і у своїй заяві про перехід з виду на вид надала згоду на зменшення розміру пенсії. Таким чином, пенсія за віком позивача з 18.09.2017 року становить 1228,18 грн.

Крім того, представіник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що в листопаді 2017 року проводилась пенсійна реформа. У зв'язку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII. Розмір пенсії позивача був перерахований з 01.10.2017 року, зокрема, при розрахунку пенсії був застосований показник середньої заробітної плати по країні за 2016 рік.

Вислухавши пояснення представника відповідача, надані в судовому засіданні, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 до вересня 2017 року отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» як працівнику охорони здоров'я.

18.09.2017 року, у зв'язку із досягненням пенсійного віку, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Листом ЛОУПФУ в м. Києві №15534/09/Р-1261 від 17.10.2017 року позивача було повідомлено про те, що з 21.09.2017 року розмір пенсії позивача склав 1228,18 грн. та зазначено, що при переведенні її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік.

Вважаючи дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік при призначенні пенсії за віком протиправними, позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Пунктом «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено призначення пенсії за вислугу років окремим категоріям громадян, в тому числі, працівникам охорони здоров'я, незалежно від віку та при стажі роботи, що дає право на призначення даного виду пенсії не менше 25 років.

У ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп=Зс х (Ск:К), де:

- Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

- Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 45 цього Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, при розрахунку пенсії за віком позивачу був застосований показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Однак, даний розрахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки позивач звернувся до нього із заявою про призначення йому іншої пенсії за іншим Законом. А тому посилання відповідача у своєму листі №15534/09/Р-1261 від 17.10.2017 року на ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є помилковим, оскільки даним положенням регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Аналогічні правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 року по справі №21-612а14 та від 09.06.2015 року по справі №21-550а15.

Так, позивачу ОСОБА_2 було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вона звернулась вперше.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Враховуючи викладене, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем ЛОУПФУ в м. Києві правомірності своїх дій та обґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_2

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до вимог якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2014, 2015, 2016 роки, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 21.09.2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, , місцезнаходження: вул. Каштанова, 6, м. Київ.

Повний текст рішення суду складено 24.04.2018 року.

Суддя: