Справа № 726/182/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 726/182/18

Головуючий у 1-й інстанції: Асташев С.А.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

03 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 13 березня 2018 року (ухвалене 13 березня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Чернівці лейтенант поліції Аксинті Соріна Ауреловича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Садгірського районного суду м. Чернівці із позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Чернівці лейтенант поліції Аксинті Соріна Ауреловича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 237780 від 14.01.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Чернівцях ДПП Аксинті Соріном Ауреловичем та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що факт вчинення позивачем вимог ПДР України підтверджується матеріалами справи, а відповідачем дотримано порядку розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Позивач не надав відзиву на апеляційну скаргу. З огляду на матеріали справи, правова позиція позивача ґрунтується на тому, що він не вчиняв порушень вимог ПДР України, а відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 14.10.2017 інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Чернівцях ДПП Аксинті Соріном Ауреловичем прийнята постанова серії АР № 237780 від 14.01.2018 згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови позивач, в порушення п. "д" п.2.9 ПДР України, під часу руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, а саме мобільним телефоном, тримаючи його у руках коло голови.

Позивач зазначає, що він рухався дотримуючись всіх правил дорожнього руху. Тому позивач не погодився із вказаною постановою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем вказаного порушення.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів порушення позивачем вимог п. "д" п.2.9 ПДР України.

Як обґрунтовано зазначає суд першої інстанції, на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем було надано відеозапис із нагрудної камери працівника поліції (відеореєстратора). Однак із вказаного відео не виявляється можливим встановити винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки на відеозаписі не зафіксовані обставини, про які зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення, а саме користування засобами зв'язку, тримаючи їх у руці під час керування руху транспортного засобу, а відображено тільки події після зупинки керованого позивачем транспортного засобу. Окрім того, на відеозаписі зафіксовано, що позивач заперечує щодо вчинення ним вказаного правопорушення.

Отже, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 13 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 травня 2018 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.