Справа № 818/132/18
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 р. Справа № 818/132/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,
представників позивача -ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/132/18
до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, Головного спеціаліста Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_5,
про визнання протиправними та скасування наказів,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3І.) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради (далі по тексту - відповідач-1, Управління ДАБК), Головного спеціаліста управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач-2, Головний спеціаліст ОСОБА_4А.), третя особа - ОСОБА_5 (далі по тексту - третя особа, ОСОБА_5П.), в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
- визнати протиправним та скасувати припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.12.2017 р.;
- визнати протиправним та скасувати наказ №182/1-ОД від 15.12.2017 р. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради Про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт;
- визнати протиправним та скасувати наказ №183/1-ОД від 15.12.2017 р. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта;
- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2819,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн.
05.10.2017 р. на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації зареєстровано право власності на реконструйований обєкт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
У вересні 2017 р. на підставі звернення гр. ОСОБА_6 від 06.09.2017 р. відповідачем-1 проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт по обєкту реконструкція одноповерхового житлового будинку з надбудовою мансардного поверху та прибудовою приміщень, перебудова господарчих приміщень (реконструкція) за адресою: м.Суми, вул. Поліська, 36, за результатами якої складено Акт №87.
У розділі VI зазначеного акту вказано, що ОСОБА_7 ведуться будівельні роботи на земельній ділянці, яка належить їй на праві власності на підставі повідомлення про початок будівельних робіт, яке надає право на виконання будівельних робіт і є чинним до завершення будівництва. Будівельні роботи виконуються на підставі будівельного паспорту, під час виконання будівельних робіт відхилень від будівельного паспорта не виявлено.
07.12.2017 р. відповідачем-1 видано наказ №174-ОД про проведення позапланової перевірки за адресою: м. Суми, вул. Поліська, 36, за результатами якої складено Акт №119 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у розділі VI якого вказано, що зазначена дата видачі будівельного паспорта не співпадає з датою реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є підставою вважати зазначені у повідомленні дані недостовірними. Встановлено невідповідність зведеної господарської споруди матеріалам передпроектної пропозиції, на основі яких розроблено будівельний паспорт, в частині обємно планувальних рішень, а саме: конфігурація покрівлі та фасадів, що є порушення вимог затверджених проектних рішень під час реконструкції обєктів.
На підставі Акту перевірки №119 складено протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого 16.12.2017 р. відповідачем винесено постанову №61 про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП (закінчення строків для накладення адміністративного стягнення).
Крім того, на підставі Акту перевірки №119 головним спеціалістом управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради ОСОБА_4 14.12.2017 р. винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобовязано ОСОБА_3 усунути порушення містобудівного законодавства, зазначені в розділі VI Акту перевірки №119 від 14.12.2017 р. в термін 1 місяць.
Управління ДАБК повідомило, що вищезазначені документи виключені з єдиного реєстру документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення документів на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.
Позивач вважає, що у відповідача відсутні законні підстави для винесення припису від 14.12.2017 р. та наказів №182/1-ОД, №183/1-ОД від 15.12.2017 р. у зв'язку з тим, що вони прийняті з порушенням порядку здійснення державного контролю за проведенням містобудівної діяльності та з перевищенням повноважень.
Крім того, представники позивача зазначили, що в акті перевірки не відображено належним чином в чому полягає порушення ОСОБА_3 вимог законодавства, які дають підстави вважати обєкт самочинним будівництвом.
Відповідач-1 у своєму відзиві зазначив, що заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та вважає, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.8 ст.36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, означених у поданій ним декларації (повідомленні) про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (повідомлення) (у редакції від 12.06.2011 р.).
Відповідно до затвердженої постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт від 13.04.2011 р. №466 (у редакції від 13.04.2011 р.) форми повідомлення про початок виконання у будівельних робіт, під час подання такого повідомлення позивач підтвердила особистим підписом те, що їй відомо про відповідальність за подання не в повному обсязі та недостовірних даних, зазначених у цьому повідомленні.
Таким чином, відповідач не міг не зафіксувати виявлене під час перевірки правопорушення та не відобразити даний факт у документах, складених за результатами позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю. Повноваження відповідача із вчинення таких дій не є дискреційними, оскільки не здійснюються ним на власний розсуд та при їх реалізації позбавлений можливості обирати із свободою розсуду власний варіант поведінки, оскільки зазначені повноваження реалізуються у чіткій відповідності із вимогами законодавства.
Враховуючи вищевикладене, Управління ДАБК просить відмовити у задоволенні позовних вимог та розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.
Представник третьої особи - ОСОБА_8 у своєму відзиві зазначив, що повністю підтримує позицію відповідача, викладену у відзиві. Просив розгляд справа проводити за відсутності представника.
Ухвалою суду від 19.01.2018 р. позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено до розгляду у підготовчому засіданні.
05.02.2018 Ухвалою суду в задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою суду від 14.03.2018 р. продовжено строк розгляду справи №818/132/18 у підготовчому провадженні на 30 днів.
Ухвалою суду від 03.04.2018 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Заслухавши доводи представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
05.10.2017 р. на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації зареєстровано право власності на реконструйований обєкт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
У вересні 2017 р. на підставі звернення гр. ОСОБА_6 від 06.09.2017 р. відповідачем-1 проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт по обєкту реконструкція одноповерхового житлового будинку з надбудовою мансардного поверху та прибудовою приміщень, перебудова господарчих приміщень (реконструкція) за адресою: м.Суми, вул. Поліська, 36, за результатами якої складено Акт №87 (а.с. 37-42).
17.11.2017 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_9 складено припис №8, яким доручено уповноваженій особі повторно провести позапланову перевірку на обєкті «Реконструкція одноповерхового житлового будинку з надбудовою мансардного поверху та прибудовою приміщень, прибудова господарських приміщень (реконструкція) по вул. Поліська, 36 у м.Суми» (а.с. 77).
07.12.2017 р. відповідачем-1 видано наказ №174-ОД про проведення позапланової перевірки за адресою: м. Суми, вул. Поліська, 36, за результатами якої складено Акт №119 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.20-25, 78).
14.12.2017 р. головним спеціалістом управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради ОСОБА_4 винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобовязано ОСОБА_3 усунути порушення містобудівного законодавства, зазначені в розділі VI Акту перевірки №119 від 14.12.2017 р. в термін 1 місяць (а. с. 26).
Управління ДАБК повідомило, що вищезазначені документи виключені з єдиного реєстру документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення документів на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (а.с. 172).
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовано Порядком здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (надалі по тексту Порядок-553), постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».
Відповідно до п.17 Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.
Проте, суд вважає, що зазначена обставина не може бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень, виходячи з наступного.
Як вбачається з копії повідомлення про початок виконання будівельних робіт, воно зареєстроване, не поверталось замовнику.
Таким чином, здійснивши системний аналіз вказаних норм права суд дійшов висновку, що станом на дату складення повідомлення про початок виконання будівельних робіт - норми діючого законодавства не передбачали, як наслідок в разі невідповідності зазначених в повідомленні даних і внесеної в неї інформації дійсним даним, скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності від 20 листопада 2012 року № 5496-VI до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" внесено зміни, зокрема його доповнено ст. 39-1, яка визначає, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 918 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 і від 13 квітня 2011 року № 466.
Так відповідно до п. 14 останньої Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішення суду про скасування декларації, що набрало законної сили.
Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.
Таким чином, дія ст. 39-1, якою доповнено Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", та п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, не можуть поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання ними чинності. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
На думку суду, принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів є загальним принципом права.
Між тим, зі змісту акту перевірки, відповідач всупереч положенням ст. 58 Конституції України застосували норми матеріального права - п. 14 постанови Кабінету Міністрів від 13 квітня 2011 року № 466 в редакції від 30 жовтня 2013 року.
Крім того, підставою прийняття оскаржуваних рішень є висновок в акті перевірки №119 про порушення позивачем вимог затверджених проектних рішень під час реконструкції обєктів і споруд, а саме невідповідність зведеної господарської споруди матеріалам предпроектної пропозиції на основі яких був розроблений будівельний паспорт в частині обємно- планувальних рішень, а саме конфігурація покрівлі та фасадів.
Проте, суд вважає, що відповідачем не доведено факту вчиненого порушення, виходячи з наступного.
Так, ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1-2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Так, суд наголошує, що в акті перевірки №119 Головним спеціалістом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради ОСОБА_4 посилається на встановлене порушення про порушення позивачем вимог затверджених проектних рішень під час реконструкції обєктів і споруд, а саме невідповідність зведеної господарської споруди матеріалам предпроектної пропозиції на основі яких був розроблений будівельний паспорт в частині обємно- планувальних рішень, а саме конфігурація покрівлі та фасадів.
Проте, суд наголошує, що відповідачами по справі не зазначено конкретно в чому полягає саме порушення позивачем вимог затверджених проектних рішень під час реконструкції обєктів і споруд, а саме невідповідність зведеної господарської споруди матеріалам предпроектної пропозиції на основі яких був розроблений будівельний паспорт в частині обємно- планувальних рішень, а саме конфігурація покрівлі та фасадів, також не розяснено які технічні параметри будівництва було порушено позивачем під час реконструкції.
Таким чином, суд приходить висновку, що порушення викладене відповідачем в акті перевірки є недоведеним.
Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Положеннями ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду;
3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Судом встановлено, що відповідно до квитанцій про сплату судового збору позивачем сплачено 2819 грн. судового збору (а. с. 4,5,141).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, позивачу відшкодовується за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, сума судового збору в розмірі в розмірі 2819 грн.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 4 статті 134 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 має право на зайняття адвокатською діяльністю згідно свідоцтва №000411 від 30.06.2017 року (а.с.139).
06.03.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги (а.с .138).
19.04.2018 позивачем на виконання умов зазначеної угоди сплачено 3000 грн., що підтверджуються прибутково касовим ордером №10 від 19.04.2018.
Також, з матеріалів справи судом встановлено, що представник позивача просить стягнути 3000 грн. за правову допомогу, яка згідно з акту приймання-передачі виконаних робіт та послуг від 19.04.2018 складається зокрема з 5 годин робочого часу адвоката, година робочого часу адвоката коштує 600 грн.
Суд наголошує, що не має право змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, з аналізу статті 134 КАС України, впливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто суд зобовязаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Суд бере до уваги , що позивач документально підтвердив, що він сплатив 3000 грн. на виконання договору про надання правової допомоги. Тобто цей гонорар був фактичним.
Дослідивши акт приймання передачі виконаних робіт про обсяг наданих послуг та використання робочого часу згідно з договором та оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, ціну позову та значення справи для сторони, суд приходить висновку, що зазначена справа потребувала значних затрат часу та вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.
При цьому суд враховує також, що судовий розгляд справи відбувався неодноразово.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень за даними 2017-2018 року адміністративна справа, що розглядалась, за своїм предметом та суб'єктним складом не відноситься до категорії типових справ, які розглядаються адміністративними судами. Даний факт, на думку суду, також впливає і свідчить про значний обсяг виконаних робіт, наданих послуг адвокатом. Тому суд вважає, що розумним та справедливим призначити позивачеві 3000,00 грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, з урахуванням всіх обставин справи, задоволення позовних вимог , суд приходить висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, Головного спеціаліста Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування наказів задовольнити.
Скасувати припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.12.2017 р.
Скасувати наказ №182/1-ОД від 15.12.2017 р. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради «Про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт».
Скасувати наказ №183/1-ОД від 15.12.2017 р. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради «Про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта».
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено та підписано 07.05.2018.

Суддя О.А. Прилипчук