Справа № 461/4927/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1761/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Носа С.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова, прийняту о 16 годині 38 хвилині 20 вересня 2017 року у м. Львові суддею Лялюком Є.Д. (дату складення повного тексту постанови не вказано), у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2017 року ОСОБА_2 подав до суду адміністративний позов, у якому просив скасувати постанову від 19 червня 2017 року Львівської митниці ДФС (далі Митниця) у справі про порушення митних правил № 2121/20900/17 та закрити провадження у справі у звязку із закінченням строку притягнення позивача до відповідальності.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2017 року у справі № 461/4927/17 позов було задоволено.

Вказане судове рішення оскаржене Митницею, яка у апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова від 19 червня 2017 року була прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства у звязку із вчиненням ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України (далі МК). При цьому скаржник зазначає, що дане правопорушення є триваючим, оскільки в даному випадку особа перебуває у безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обовязку.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 та частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що діяння позивача, яке полягає у невивезенні у термін до 5 липня 2014 року автомобіля «NISSAN PRIMERА» за межі митної території України, є закінченим на одинадцяту добу після спливу десятиденного строку, встановленого, для вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України.

Накладене адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачене частиною 3 статті 470 МК, не є триваючим, а тому постанову Митниці від 19 червня 2017 року слід скасувати.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Як безспірно встановлено судом, 19 червня 2017 року в.о. заступника начальника Митниці начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 винесено постанову про порушення митних правил № 2121/20900/17, згідно з якою 25 травня 2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Митниці прибув ОСОБА_2, який повідомив, що 25 червня 2014 року ним ввезено на митну територію України автомобіль «Nissan Primera», реєстраційний номер ОСОБА_4 LU8518U для особистого користування, у митному режимі «транзит» смугою руху «зелений коридор» через п/р «Рава-Руська-Хребенне» Митниці.

Згідно з даними автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб з митної території України ОСОБА_2 не вивозився та у інший митний режим, ніж «транзит», поміщений не був.

Відповідно до частини 3 статті 470 МК перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 95 МК встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту:

1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб);

2) для залізничного транспорту - 28 діб;

3) для авіаційного транспорту - 5 діб;

4) для морського та річкового транспорту - 20 діб;

5) для трубопровідного транспорту - 31 доба;

6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб.

За правилами частини 2 статті 95 МК до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

При цьому відповідно до частини 1 статті 467 МК якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час позивачем не заперечується, як і не наводиться обставин, передбачених частини 2 статті 95 МК.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України або розмитнення автомобіля в порядку, встановленому законом, на переконання апеляційного суду, таке правопорушення є триваючим.

Оскільки факт виявлення правопорушення мав місце 25 травня 2017 року, то оскаржувана постанова від 19 червня 2017 року була винесена у межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції на час апеляційного перегляду підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2017 року у справі № 461/4927/17 та прийняти нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її складення повного судового рішення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді С.П.Нос

ОСОБА_5