Справа № 820/110/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 р. № 820/110/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Шляхової О.М.

при секретарі судового засідання - Молчанової О.М.,

за участю:

представника позивача - Оковитої А.Є.,

представника відповідача - Рочняк Т.С.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тескомм" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тескомм", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 14.09.2017р. №000217401 та від 21.12.2017 р. № повністю, як такі, що суперечать чинному законодавству України. Стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у сумі 12182,68 грн.

Позивач вважає, що обґрунтування фіскальним органом невизнання витрат ТОВ «Тескомм» є неправомірним, внаслідок чого податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Харківській області від 14.09.2017р. №000217401 на збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 237 366 грн. є незаконним. Стосовно відсутності документів, що свідчать про транспортування зерна, навантаження/розвантаження, підприємство позивача звернуло увагу, що на теперішній час є усталеною практика ВАСУ, згідно з якою відсутність у позивача (покупця) товарно-транспортних накладних, подорожніх листів чи транспортних накладних не пов'язана з дотриманням вимог податкового законодавства (ухвала ВАСУ від 21.06.2017р. по справі№К/800/31835/16).

Крім того, вважає нелогічним з точки зору економічних наслідків невизнання витрат по придбанню товару, у той час, коли дохід від продажу «непридбаного» товару фіскальною службою визнається. Зазначає, що ніякими доказами, крім безпідставного твердження та довільного тлумачення законодавчих норм, перевіряючими особами в акті перевірки не обґрунтовують свої висновки щодо відсутності факту придбання зернової продукції.

Позивач звернув увагу суду також на те, що під час перевірки підприємство надавало усі документи на підтвердження відображених у бухгалтерському обліку фактично здійснених господарських операцій.

Вважає також, що застосувавши до операцій по постачанню зернових культур пільгу, підприємство діяло у повній відповідності до норм ПКУ. Крім того вважає, що фіскальний орган переклав свої обов'язки по встановленню «ланцюга» руху зернової продукції із себе на підприємство позивача, що не передбачено жодним законодавчим актом, тому позивач вважає, що донарахування ПДВ у сумі 263 238 грн. по операції з продажу зернової продукції, придбаної у ТОВ «Вітас ЛТД - 2015», та відповідних штрафних санкцій є неправомірним.

Також, на думку позивача, підприємство у повній відповідності до норм чинного податкового законодавства відобразило у бухгалтерському обліку та податковій звітності операцію з експорту пшениці за укладеним контрактом і будь-якого заниження податкового зобов'язання не допустило. За таких обставин вважає, що донарахування ПДВ у сумі 196 612 грн. у зв'язку із експортом зернових за межу митної території України за нульовою ставкою та відповідних штрафних санкцій є неправомірним.

Через канцелярію суду представником відповідача 05.02.2018 року подано відзив на позовну заяву (т.2 а.с. 9-19), а також надавались додаткові пояснення по справі 05.03.2018 року (т.2 а.с. 82-85), в яких в обґрунтування своєї позиції представником відповідача зазначається, що з аналізу наданих до перевірки документів, а також завірених належним чином їх копій не встановлено походження зерна, придбаного у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015».

Дані, що містить декларація з податку на прибуток ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», свідчать про відсутність здійснення фінансово - господарської діяльності вказаного підприємства, в тому числі постачання товару, що міститься лише на папері, що, також, підтверджується відсутністю будь - яких документів, які б свідчили про транспортування, придбання, зберігання та інші документальні докази наявності пшениці та кукурудзи у власності ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015». Вважає, що зазначеним контрагентом порушено порядок складання бухгалтерських документів (дефектність відповідних первинних документів) та фінансової звітності, та, як наслідок, не підтверджено здійснення господарських операцій між ТОВ «Тескомм» та ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», що призвело до заниження фінансового результату ТОВ «Тескомм», чим порушено п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) всього на суму 1 318 699 грн., в тому числі у 2015 році на суму 1 318 699 грн. Зазначає, що внаслідок недоведення походження та ланцюга постачання зернових, неправомірного застосування пільги з ПДВ, в порушення п. 187.1 ст. 187, п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 - VI, зі змінами та доповненнями, ТОВ «Тескомм» занижено суму податкових зобов'язань з ПДВ в розмірі 263 238 грн., в тому числі у грудні 2015 року на 263 238 грн.

Стосовно порушень щодо здійснення експорту зернових у 2015 році, які були придбані у ТОВ «СП «Ягідне», податковим органом в обґрунтування своїх доводів зазначається, що операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість. Тобто, експорт вказаних зернових культур є пільговою операцією, звільненою від оподаткування ПДВ. Отже, у разі застосування пільги з ПДВ при вивезенні за межі митної території України товару, ТОВ «Тескомм» повинен був відкоригувати використаний податковий кредит з ПДВ шляхом відображення у податкових зобов'язаннях суми ПДВ. В порушення вимог п.198.5 ст. 198 ПКУ, ТОВ «Тескомм» не виконало вимоги податкового законодавства України та не нарахувало податкові зобов'язання з ПДВ.

У зв'язку із тривалим перебуванням судді на лікарняному (з 12 березня 2018 року по 10 квітня 2018 року (включно)), а потім у відрядженні (з 16.04.2018-17.04.2018 р.), розгляд справи відкладався.

У судове засідання, призначене на 04 травня 2018 року прибули представники позивача та представник відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд при вирішенні спору по суті виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тескомм» пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статус юридичної особи з ідентифікаційним кодом 38281247, ТОВ «Тескомм», взято на податковий облік як платник податків в органах державної податкової служби від 11.09.2012 року за № 65842, станом на день складання акту перевірки перебуває на обліку в Київській ОДПІ у ГУ ДФС у Харківській області.

ТОВ «Тескомм» здійснює фінансово-господарську діяльність на підставі Статуту, що зареєстрований 10.09.2012 в Реєстраційній службі Харківського районного управління юстиції Харківської область, свідоцтво про державну реєстрацію від 10.09.2013 №0053707.

Зазначені обставини визнаються сторонами та не потребують доказування.

Як свідчать матеріали справи, фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Тескомм» з питань дотримання вимог податкового валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2017.

За результатами проведеної перевірки складено відповідний Акт перевірки від 23.08.2017р. №10664/20-40-14-08/38281247 «Про результати документальної планової перевірки ТОВ «Тескомм» (код платника 38281247) (т. 1 а.с. 20-58).

Висновками зазначеного акту перевірки встановлено наступні порушення ТОВ «Тескомм»:

1. вимог п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), внаслідок чого було встановлено заниження податку на прибуток всього на суму 237 366 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 237 366 грн.;

2. вимог п. 187.1 ст.187, п. 189.1 ст.189, п. 194.1 ст.194, абз. б) п. 198.5 ст.198, п.15-1 підрозділу 2 розділу XX та п. 15-2 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 459 850 грн., в тому числі за лютий 2016 року на суму 296 099 грн. та за квітень 2016 року на суму 163 751 грн.;

3. вимог ст..49, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), в частині неподання Декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року;

4. вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних на загальну суму 92125,17 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 14.09.2017р. №000217401 та №№.

Підприємство позивача не погодилося із висновками акту та винесеними на підставі них податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи висновки по заниженню податку на прибуток і податку на додану вартість та винесені з цих питань податкові повідомлення-рішення неправомірними та такими, що зроблені усупереч чинному податковому законодавству України.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2017 року позивачем подані заперечення на висновки акту перевірки від 23.08.2017 р. № 10664/20-40-14-08/38281247 (т.1 а.с. 62-66).

ГУ ДФС у Харківській області розглянуті заперечення на висновки акту перевірки, за результатами розгляду яких залишило висновки акту перевірки без змін, як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства, про що надана відповідь від 13.09.2017 року (т. 1 а.с. 67-68).

ТОВ «Тескомм», не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями 26.09.2017р. направило поштою скаргу до ДФС України про скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Харківській області від 14.09.2017р. №000217401 та №№ (т.1 а.с. 69076).

Рішенням ДФС України від 14.12.2017р. №30003/6/99-99-11-01-01-25 про результати розгляду скарги, ДФС України частково задовольнило скаргу підприємства та скасувало податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 14.09.2017р. № в частині 459850 грн., в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення від 14.09.2017р. № залишила без змін, а скаргу задоволено частково (т. 1 а.с. 77-82).

На підставі Рішення ДФС України за результатом розгляду скарги, 04.01.2018р.підприємством отримано податкове повідомлення-рішення відповідача від 21.12.2017 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 584820,50 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями на суму 459 850 грн. та за штрафними (фінансовими ) санкціями на суму 114 962,50 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення винесено ГУ ДФС у Харківській області замість частково скасованого податкового повідомлення-рішення 14.09.2017р. № (т. 1 а.с. 83).

Підприємство не погодилось із винесеними податковими повідомленнями - рішеннями ГУ ДФС в Харківській області від 14.09.2017р. №000217401, яким підприємству позивача збільшена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 237 366 грн. та від 21.12.2017р. №, яким збільшена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 584820,50 грн. та вважає їх такими, що винесені всупереч чинному законодавству України, що зумовило звернення із означеним позовом до суду.

Так судом встановлено, що ТОВ «Тескомм» у періоді, що перевірявся, мало господарські взаємовідносини, зокрема, з підприємством ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», податковий номер 39976434.

На підставі договору поставки №02/12-15 від 01.12.2015 року ТОВ «Тескомм» (Покупець) придбало у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» (Постачальник) зернову продукцію на загальну суму 1 318 698,60 грн. (т. 1 а.с. 84-85).

У відповідності до п.3 договору та специфікацій до вказаного договору постачальник зобов'язується поставити товар за рахунок постачальника на склад покупця, у тому числі:

- згідно специфікації №1 від 02.12.2015 року (т.1 а.с. 85) пшеницю на суму 1 227 500,00 грн. постачальник зобов'язаний поставити на зерновий склад ТОВ «Агропромислова компанія «Агросвіт», з якою ТОВ «Тескомм» укладено договір складського зберігання від 17.07.2015р. №22БЕ/15;

- згідно специфікації №2 від 02.12.2015р. (т.1 а.с. 86) кукурудзу на суму 186 000 грн. поставити на зерновий склад ТОВ «Куземівське», з якою ТОВ «Тескомм» укладено договір складського зберігання від 07.07.2015р. №17.

Фактично на виконання зазначеного договору 09.12.2015р. ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» було поставлено ТОВ «Тескомм» зернову продукцію на загальну суму 1 318 698,60 грн., у тому числі:

- кукурудзу на суму 167 121,60 грн. (місце зберігання - 92620, Луганська область, Сватівський район, с.Куземівка, вул. Залізнична, б.3 - зерновий склад ТОВ «Куземівське») та пшеницю на суму 1 151 577 грн. (місце зберігання - 62602, Харківська область, Великобурлуцький р-н, смт. Великий Бурлук, Свердлова, б.2-Б- зерновий склад ТОВ «Агропромислова компанія «Агросвіт»).

Відповідно до п.4.3 договору розрахунок за придбаний у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» товар ТОВ «Тескомм» проведено у безготівковий спосіб та протягом грудня 2015 року перераховано покупцем вартість товару у розмірі 1 318 698,60 грн. на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно наданих документів встановлено, що на користь ТОВ «Тескомм» були виписані видаткові накладні від 01.12.2015 №1201/1, від 07.12.2015 №1207/1, від 09.12.2015 №1209/1.

18.12.2015 р. вищевказана зернова продукція на підставі укладених ТОВ «Тескомм» договорів поставки була реалізована наступним покупцям:

- ТОВ «ВВТ ГРУП» кукурудза на суму 171 332 грн.;

- ТОВ «РЕАЛЗЕРНОТОРГ» пшеницю на суму 491 603 грн.;

- ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» пшеницю на суму 651 256,50 грн.

Копії первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарської операції по придбанню зернової продукції у ТОВ «Вітас, ЛТД-2015», надано до позовної заяви, а саме:

- договір поставки №02/12-15 від 01.12.2015 р. між ТОВ «Тескомм» та ТОВ «Вітас, ЛТД-2015», специфікації №1 та №2 від 02.12.2015р. до нього;

- витяг із статуту ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» та виписка із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по ТОВ «Вітас, ЛТД-2015», протокол №1 Установчих зборів засновників ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» від 28.08.2015р.;

- рахунки №1201/1 від 01.12.2015р., №1204/1 від 04.12.2015р., №1204/2 від 04.12.2015р., накладні №1201/1 від 01.12.2015р., №1207/1 від 07.12.2015р., №1209/1 від 09.12.2015р., картка рахунку 631 по контрагенту ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» за період з 01.01.2015 по 31.08.2017р.

- договір №17 складського зберігання зернових та насіння соняшника від 07.07.2015р. між ТОВ «Тескомм» та ТОВ «Куземівське», складські квитанції на зерно №1501 від 08.12.2015р., №1508 від 09.12.2015р., №1551 від 15.12.2015р., рахунок на оплату №326 від 15.12.2015р., акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №301 від 15.12.2015р., виписка із книги кількісно-якісного обліку хлібопродуктів ТОВ «Куземівське» за період з 01.12.2015р.по 18.12.2015р., акт звірення взаємних розрахунків від 04.09.2017р.;

- договір складського зберігання зерна №59-БЕ/15 від 02.12.2015р. між ТОВ «Агропромислова компанія «Агросвіт» та ТОВ «Тескомм» та додаток №1 до договору, складські квитанції на зерно №984 від 10.12.2015р., №990 від 01.12.2015р. , №1002 від 18.12.2015р., акт приймання-передачі зерна від 10.12.2015р. між ТОВ «Тескомм» та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», картка аналізу зерна №127 від 18.12.2015р., акти виконаних робіт (надання послуг) №БЭ 000000315 від 11.12.2015р. та №БЭ00000319 від 18.12.2015р., акт звірення взаємних розрахунків від 04.09.2017р. ;

- договір №17 складського зберігання зернових та насіння соняшника від 07.07.2015р. між ТОВ «Тескомм» та ТОВ «Куземівське», складські квитанції на зерно №1501 від 08.12.2015р., №1508 від 09.12.2015р.,№1551 від 15.12.2015р., рахунок на оплату №326 від 15.12.2015р., акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №301 від 15.12.2015р., виписка із книги кількісно-якісного обліку хлібопродуктів ТОВ «Куземівське» за період з 01.12.2015р.по 18.12.2015р., акт звірення взаємних розрахунків від 04.09.2017р.;

- договір складського зберігання зерна №59-БЕ/15 від 02.12.2015р. між ТОВ «Агропромислова компанія «Агросвіт» та ТОВ «Тескомм» та додаток №1 до договору, складські квитанції на зерно №984 від 10.12.2015р., №990 від 01.12.2015р. , №1002 від 18.12.2015р., акт приймання-передачі зерна від 10.12.2015р. між ТОВ «Тескомм» та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», картка аналізу зерна №127 від 18.12.2015р., акти виконаних робіт (надання послуг) №БЭ 000000315 від 11.12.2015р. та №БЭ00000319 від 18.12.2015р., акт звірення взаємних розрахунків від 04.09.2017р.

Господарські операції з придбання та поставки зернової продукції відображені у бухгалтерському обліку підприємства у відповідності з правилами, встановленими національними стандартами бухгалтерського обліку, на підставі чого відображено у декларації з податку на прибуток за 2015 рік фінансовий результат до оподаткування (прибуток) у сумі 375521 грн.

Під час розгляду справи з'ясовано,що проведеним аналізом баз даних ГУ ДФС у Харківській області встановлено, ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», податковий номер 39976434, зареєстровано в органах ДФС 31.08.2015 року, статутний фонд складає 1 000 грн., не є платником податку на додану вартість. Податкова звітність за 2015 рік, а саме: Декларація з податку на прибуток подано 20.02.2016 року з нульовими показниками доходів та витрат. Окрім декларації з нульовими показниками за 2015 рік по теперішній час податкова звітність не подається.

На адресу ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», податковий номер 39976434, було направлено запит від 09.08.2017 року № 12712/10/20-40-14-01-17 з метою отримання пояснень та їх документального підтвердження щодо взаємовідносин з ТОВ «Тескомм», а також встановлення походження товару. Лист було повернуто за відсутністю адресата. У зв'язку з тим, що інформацію про кількість співробітників (звіти 1-ДФ) до органів ДФС подано не було вбачається, що робітники на підприємстві відсутні.

Відповідачем зазначається, що згідно Декларації з податку на прибуток вбачається відсутність основних фондів, у зв'язку з тим що ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», податковий номер 39976434, не був платником податку на додану вартість неможливо встановити походження товару. На підставі нульових показників в Декларації з податку на прибуток за 2015 рік вбачається, що ніякий товар ані придбавався, ані реалізовувався.

Судом також з'ясовано, що в ході проведення перевірки товариству «Тескомм» надано запит від 08.08.2017 року № 12549/10/20-40-14-01-17 з метою отримання інформації та її документального підтвердження щодо придбання пшениці та кукурудзи від ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», походження вказаного зерна та іншої наявної інформації та документального підтвердження щодо походження товару.

Підприємством надано відповідь та копії первинних документів щодо заданих питань, а саме: договір, специфікації, довіреність, видаткові накладні, картка бухгалтерського рахунку 631, рахунки на оплату, складські квитанції та аналізні картки з елеваторів, акти виконаних робіт з елеваторами, реєстраційні документи ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», платіжні доручення тощо.

Відповідач на підставі аналізу наданих до перевірки документів, а також завірених належним чином їх копій не зміг встановити походження зерна, а саме:

Згідно до Специфікацій, які є невід'ємною частиною Договору від 01.12.2015 року № 02/12-15, визначено, зокрема, що Постачальник (ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015») зобов'язаний поставити Товар (пшеницю 3 та 6 класу) на зерновий склад ТОВ «Агропромислова компанія «Агросвіт» (специфікація № 1 від 02.12.2015) та кукурудзу на зерновий склад ТОВ «Куземівське» (специфікація № 2 від 02.12.2015).

До перевірки надані складські квитанції на зерно № 1501 від 08.12.2015 № 1508 від 09.12.2015, що видана ТОВ «Куземівське» про прийняття на зберігання від ТОВ «Тескомм» кукурудзи. Будь - які документи, які свідчать про зберігання на складах та/або елеваторах чи у будь - яких інших місцях зберігання підприємством ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» відсутня.

Податковим органом визнається, що Товар, який був ідентичний тому, що вказаний у видаткових накладних, отриманих від ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», було продано покупцям без ПДВ, та видані наступні документи:

- згідно з договором поставки від 18.12.2015 року №1218к1, укладений з ТОВ «Реалзерноторг», податковий номер 39501770, ТОВ «Тескомм» - у подальшому «Продавець» зобов'язується передати у власність «Покупця» (ТОВ «Реалзерноторг») с/х продукцію урожаю 2015 року, в подальшому Товар, найменування, кількість та ціна якої визначається в додатках - специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього Договору. На користь вказаного покупця виписано видаткову накладну від 18.12.2015 №РН-00000009.

- згідно з договором поставки від 14.12.2015 року № 151-12/15К, укладений з ТОВ «ВВТ Груп», податковий номер 36716311, ТОВ «Тескомм» - у подальшому «Постачальник» зобов'язується поставити, а «Покупець» (ТОВ «ВВТ Груп») прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію, а саме - кукурудзу 3-го класу урожаю 2015 року. На користь вказаного покупця виписано видаткову накладну від 15.12.2015 №РН-00000008.

- згідно з договором поставки від 08.12.2015 року № ХАР0133-С, укладений з ПАТ «Державна продовольчо - зернова корпорація України», податковий номер 37243279, ТОВ «Тескомм» - у подальшому «Продавець» зобов'язується поставити і передати у власність «Покупця» (ПАТ «Державна продовольчо - зернова корпорація України»), а Покупець прийняти та оплатити зерно українського походження врожаю 2015 року. На користь вказаного покупця виписано видаткові накладні від 10.12.2015 №РН-00000006, від 11.12.2015 №РН-00000007.

Тобто, відповідачем робиться висновок, що при реалізації кукурудзи та пшениці, які були ніби - то придбані у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», ТОВ «Тескомм» було застосовано пільгу з податку на додану вартість в частині реалізації зернових без податку на додану вартість.

По суті спірних правовідносин з цього приводу суд зазначає наступне

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2756-VI зі змінами та доповненнями, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту».

Відповідно до п.44.2 ст.42 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

При цьому за змістом ч.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Приписами статті 1 Закону України №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних бухгалтерського обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Сам факт перерахування платником податків коштів контрагенту за відсутністю реального постачання останнім товарів не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування, виходячи із такого.

Відповідно до п.6 П(С)БО 16 „Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

При цьому активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому (п.3 П(С)БО 1 „Загальні вимоги до фінансової звітності", затверджений наказом Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 року).

Відповідно, перерахування платником податків коштів за нереальною господарською операцією не зменшує активів платника податків (зменшення власного капіталу підприємства), що виключає можливість їх кваліфікації як витрати.

З урахуванням викладеного відображення платниками податків в даних бухгалтерського обліку первинних документів, складених за відсутністю в дійсності господарської операції (яка не опосередковувалася будь-яким рухом активів (ані від задекларованих постачальників ані від інших, у тому числі невстановлених осіб)), буде порушенням:

- п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 „Зобов'язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306;

- п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 „Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044;

- п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 „Витрати", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248;

- п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 „Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 №237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.1999 за №725/4018.

ТОВ «Тескомм», внаслідок відсутності фактичного придбання товару від ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» неправомірно відображено кореспонденцію бухгалтерських рахунків Дт 28 - Кт 631; Дт 631 - Кт 311.

Кореспонденція рахунків, яка повинна бути відображена платником, виходячи із фактичного змісту операції: Дт 377 - Кт 311.

Водночас, під час проведення перевірки ТОВ «Тескомм» встановлений факт реалізації товарно-матеріальних цінностей, ідентичних задекларованому без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

За змістом п.3 П(С)БО 1 „Загальні вимоги до фінансової звітності", затверджений наказом Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013 року, доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена (п.5 П(С)БО 15 „Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153).

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N2755-VI, зі змінами і доповненнями визначено: «об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III Податкового кодексу України».

Згідно ст.1 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Водночас статтею 1 зазначеного Закону №996-XIV передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З наведеного законодавчого припису випливає, що первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкту оподаткування.

Судовим розглядом з'ясовано, що висновок про відсутність фактичного придбання товару ТОВ «Тескомм» у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» за договором поставки №02/12-15 від 01.12.2015 року на суму 1 318 699 грн. обґрунтовано довільними висновками з посиланням на таке: 1.ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» не реєструвалося як платник ПДВ; 2.Згідно декларації про прибуток підприємства ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» від 20.02.2016 року № дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, складає 0,0 грн.;

3.На підставі наданих ТОВ «Тескомм» документів до перевірки не встановлено походження зерна, яке було придбано у ТОВ «Вітас, ЛТД-2015»; 4.До перевірки не надані документи, що свідчать про транспортування зерна, навантаження/розвантаження, придбання зерна ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» від сільгоспвиробників чи у будь-яких інших постачальників.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 31.08.2015р. основним видом економічної діяльності ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» зареєстровано код 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин». Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.02.2018 року станом на 07.12.2015р. та станом на 20.02.2018р. підприємство є діючим, дані про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, а також відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення відсутні.

Таким чином, як на момент здійснення господарської операції, так і на дату розгляду даного адміністративного позову, ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» є зареєстрованою юридичною особою у встановленому законом порядку, що свідчить про цивільну правоздатність та цивільну дієздатність даної юридичної особи (ст. 91-92 ЦКУ).

Той факт, що ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» на момент здійснення господарської операції не було зареєстроване платником ПДВ, не визначено законодавством України як підстава, з якої з такою особою не може бути укладено договір поставки. Укладення договору на постачання товару/послуги з неплатником ПДВ, згідно норм Податкового кодексу України передбачає лише відсутність права у покупця на податковий кредит за такою поставкою. Відповідно до ст..61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Якщо ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» порушило законодавство, не зареєструвавшись платником ПДВ, то відповідальність за це порушення повинна нести саме ця юридична особа.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Чинне законодавство України не ставить податкові наслідки платника податку в залежність від дій чи бездіяльності його контрагента, у тому числі з питань несплати контрагентом податкових зобов'язань та ненадання звітності, тим більше, що операція по придбанню ТОВ «Тескомм» зернових у ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» було здійснена у грудні 2015 року, а декларація з податку на прибуток ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» надана до фіскальних органів, як вказано у акті перевірки, 20.02.2016р.

Щодо не встановлення податковим органом походження зерна суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство України, у т.ч. і ст.16 Податкового кодексу України, не встановлює обов'язок покупця щодо визначення походження придбаного товару.

Крім того, пунктом 73.5 ст.73 Податкового кодексу України встановлено право контролюючого органу здійснювати зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платників податків. Під час зустрічної звірки здійснюється співставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування повноти їх відображення в обліку платника податків. Як зазначено у акті перевірки, податковий орган надавав запит щодо походження зерна лише позивачу, незаконно переклавши тим самим свої функції по відстеженню «ланцюга» руху товару на платника податку.

Також, відповідно до карточки аналізу зерна (форма №47) №127 від 18.12.2015р., складеної ТОВ «Агропромислова компанія «Агросвіт» на пшеницю, що була придбана у ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» та реалізована ТОВ «РЕАЛЗЕРНОТОРГ», копія якої міститься в матеріалах справи, у графі «ПОХОДЖЕННЯ» вказано «Харківська».

Таким чином, не встановлення походження зерна не з'ясовано не з вини платника, а з причини не проведення належних заходів самим податковим органом, який проводив документальну перевірку, тобто відповідачем.

Стосовно ненадання до перевірки документів, що свідчать про транспортування зерна, суд зазначає наступне.

Обов'язок постачальника поставити товар на зерновий склад встановлено п.3 договору поставки №02/12-15 від 01.12.2015 року між ТОВ «Тескомм» та ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», у специфікаціях №1 та №2 (п.8) передбачалось, на які саме зернові склади необхідно було поставляти товар, що й було виконано постачальником.

Як зазначається представником позивача ТОВ «Тескомм» не здійснювало перевезення зерна. Таким чином, документи щодо транспортування зерна, навантаження/розвантаження, а, тим більше, на придбання зерна постачальником - є первинними документами саме для ТОВ «Вітас, ЛТД-2015», а не для ТОВ «Тескомм», оскільки згідно умов договору поставки саме постачальник несе усі ризики по поставці, а відповідно, і пов'язані із постачанням витрати. Від наявності або відсутності цих документів у ТОВ «Тескомм» розмір вартості придбаного товару не змінюється, бо у вартість товару вже включена транспортна складова.

Відповідно до п.3 П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» активи - це ресурси, контрольовані підприємством в результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигід у майбутньому.

Придбання товару та розрахунок за нього з постачальником змінив структуру активів та зобов'язань (збільшилася вартість товарів та зменшилась кількість грошових коштів) і в повній відповідності до правил бухгалтерського обліку дана господарська операція позивачем відображена наступною кореспонденцією бухгалтерських рахунків:Дт 28 «Товари» - Кт631(«Розрахунки з постачальниками»); Дт631(«Розрахунки з постачальниками») - Кт 311(«Розрахунки в банках»).

31 травня 2006 року на підставі висновку Міністерства юстиції України від 15.05.2006р. №10/68 виключена з Державного реєстру нормативно-правових актів Інструкція про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом і обліку транспортної роботи, затверджена спільним наказом Міністерства статистики і Міністерства транспорту України від 07.08.96р. №228/253.

Згідно з наказом Мінтрансу України від 22.05.2006р. №493 до Правил перевезення було внесено зміни, а саме: виключено п.11.2 такого змісту: товарно-транспортні накладні і путьові листи вантажного автомобіля відносяться до документів суворої звітності, виготовляються друкарським способом, з обліковою серією та номером. ТТН є транспортною документацією, яка підтверджує операції саме з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару. Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., не встановлюють правил податкового обліку платника податків, яким є позивач, а лише визначають права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). Документ, обумовлений правилами перевезень, зокрема, ТТН не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Витратні накладні №1201/1 від 01.12.2015р., №1207/1 від 07.12.2015р., №1209/1 від 09.12.2015р., що оформлені на передане зерно, первинні документи зернозберігачів (складські квитанції на зерно ) підтверджують факт реальності надходження зернової продукції на елеватори та наступну їх реалізацію покупцям з відповідною перереєстрацією власників зернової продукції. Бланки складських квитанцій є документами суворої звітності зернових складів, тому є самими достовірними підтверджуючими документами реальності поставок. Неможливо продати те, чого не існувало. А існування зерна підтверджується його зберіганням на елеваторах.

Під час перевірки підприємство надало усі документи на підтвердження відображених у бухгалтерському обліку фактично здійснених господарських операцій, що не заперечується і відповідачем по справі.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що обґрунтування фіскальним органом вищевказаними причинами невизнання витрат по придбанню зерна ТОВ «Тескомм» у ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» є недоведеним, внаслідок чого податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Харківській області від 14.09.2017р. №000217401 на збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 237 366 грн. є неправомірним.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Харківській області від 21.12.2017р. №, яким підприємству позивача збільшена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 584820,50 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями на суму 459 850 грн. та за штрафними (фінансовими ) санкціями на суму 114 962,50 грн. судом встановлені наступні обставини:

Донарахована за висновками акту сума податку на додану вартість у розмірі 459 850 грн. складається з двох частин, а саме:

- донарахування податкових зобов'язань у сумі 263 238 грн. по операції з продажу зернової продукції, що була придбана у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015»;

- донарахування податкових зобов'язань у сумі 196 612 грн. у зв'язку із експортом зернових за межі митної території України.

Стосовно донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 263 238 грн. по операції з продажу зернової продукції, що була придбана у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» судом встановлені наступні обставини:

Як вже зазначалось, на підставі договору поставки №02/12-15 від 01.12.2015 року ТОВ «Тескомм» придбало у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» зернову продукцію, яку у подальшому було реалізовано покупцям на загальну суму 1 316 191,90 грн. Ціна договорів сформована без ПДВ на підставі ст. 15-2 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції, що діяла з 01.01.2015 по 31.12.2015 р.

Згідно з пунктом 152 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI зі змінами та доповненнями, тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників».

Відповідно до вимог статті 30 Податкового кодексу України визначено, зокрема:

Пунктом 30.1 встановлено: «Податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті».

Пунктом 30.2 обумовлено «Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат».

Згідно з вимогами пункту 30.3 «Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії».

Пунктом 30.6. передбачено «Суми податку та збору, не сплачені суб'єктом господарювання до бюджету у зв'язку з отриманням податкових пільг, обліковуються таким суб'єктом - платником податків. Облік зазначених коштів ведеться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Згідно даних баз ГУ ДФС у Харківській області ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015» не реєструвався як платник ПДВ, тому реалізовувати товари (роботи, послуги) фактично міг виключно без податку на додану вартість.

Як встановлено в ході судового розгляду справи підприємство позивача по ланцюгу продавців було принаймні, третім, бо не є ні сільськогосподарським підприємством - виробником, ні першим посередником. Основним видом економічної діяльності ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» зареєстровано код 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин», тобто, це підприємство не є сільськогосподарським виробником, відповідно, воно є посередником. З цього випливає, що наше підприємство, як мінімум, є другим посередником, на якого відповідно до наведеної вище норми Податкового кодексу України розповсюджується звільнення від оподаткування податком на додану вартість з постачання на митній території України.

При придбанні зернової продукції у ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» підприємство не користувалося податковим кредитом, оскільки ціна продукції постачальником була сформована без ПДВ ( на дату поставки ТОВ «Вітас, ЛТД-2015» не було зареєстроване платником ПДВ).

Посилання у акті перевірки, як на підставу донарахування, не підтвердження походження зернових - є формальним та нічим необґрунтованим, оскільки норма ст..15-2 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ є нормою прямої дії, бо нею встановлено, для кого саме встановлено звільнення, а те, що наше підприємство не підпадає під виключення із вказаної норми бо не є ні сільгоспвиробником, ні першим посередником, є очевидним. При цьому, Актом перевірки не доведено зворотнє. Нормою встановлено, що пільга не розповсюджується на перше постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств-виробників.

Таким чином, застосувавши до операцій по постачанню зернових культур пільгу, підприємство діяло у повній відповідності до норм ПКУ.

Крім того, фіскальний орган переклав свої обов'язки по встановленню «ланцюга» руху зернової продукції із себе на ТОВ «Тескомм», що не передбачено жодним законодавчим актом. За таких обставин судом робиться висновок, що донарахування ПДВ у сумі 263 238 грн. по операції з продажу зернової продукції, придбаної у ТОВ «Вітас, ЛТД - 2015», та відповідних штрафних санкцій, є неправомірним.

Щодо неправомірності донарахування податкових зобов'язань у сумі 196 612 грн. у зв'язку із експортом зернових за межі митної території України судом встановлено наступне:

На підставі договору №Т2008/15М від 20.08.2015р. ТОВ «Тескомм» 21.08.2015р. придбало у ТОВ «СП «Ягідне» пшеницю озиму 3 класу у кількості 461 т на загальну суму 1 401 440,00 грн., у тому числі ПДВ 233 573,33 грн. Розрахунки здійснено покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця у повному обсязі.

На підставі контракту від 05.08.2015р. №1/0815Т, укладеного ТОВ «Тескомм» з Understanding Commerce S.A., Panama, вищевказана пшениця вивезена на експорт у кількості 385 525 кг на загальну вартість 1 529 301,17 грн., що підтверджено ВМД №500060703/2015/012306, дата перетину митного кордону - 17.12.2015 року.

В декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року вказана операція відображена підприємством по рядку 2.1 "Операції з вивезення товарів за межі митної території України" у сумі 1 529 301 грн.

Перевіряючими в акті перевірки зроблено висновки про необхідність донарахування ПДВ по вказаній операції з посиланням на абз. б) п.198.5 Податкового кодексу України.

Як вже зазначалося, згідно до приписів ст..15-2 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції, що діяла з 01.01.2015 по 31.12.2015 р., тимчасово, до 31 грудня 2017 року включно, від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001-1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств-виробників. Операції з вивезення у митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Виходячи з наведеної норми, звільняються від оподаткування податком на додану вартість експортні операції зернових та технічних культур, які здійснюються платниками, що звільнені від ПДВ з постачання на митній території України.

Між тим, підприємство позивача по даній операції не є звільненим від оподаткування ПДВ, оскільки воно є першим посередником, якого у першому абзаці вказаного пункту не віднесено до платників, у яких такі операції є звільненими від оподаткування. Продавець пшениці - ТОВ «СП «Ягідне» є сільгоспвиробником, що підтверджується його статистичними звітами. Крім того, на письмовий запит ТОВ «Тескомм» щодо походження придбаної у ТОВ «СП «Ягідне» озимої пшениці, ТОВ «СП «Ягідне» листом №257 від 30.08.2017р. відповіло, що поставлена озима пшениця вирощена безпосередньо ТОВ «СП «Ягідне».

Отже, ТОВ «Тескомм», не будучи звільненим від оподаткування ПДВ по цій господарській операції, здійснило звичайну експортну операцію, по якій застосувало нульову ставку.

Відповідно до п.п..195.1.1 п.195.1 ст.195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межу митної території України: а) митному режимі експорту; б) у митному режимі реекспорту, якщо товари поміщені у такий режим відповідно до пункту 5 частини першої статті 86 Митного кодексу України; в) у митному режимі безмитної торгівлі; г) у митному режимі вільної митної зони.

При цьому, донарахування податкового зобов'язання по експортних операціях нормами податкового законодавства не передбачено.

Відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платника податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Суд зазначає, що норми Податкового кодексу України, а саме: між п.п.195.1.1 та ст.15-2 підрозділу 2 розділу ХХ допускають неоднозначне трактування, то керуючись вищенаведеним принципом, наведеним у п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України, визнається правомірність рішення платника податків.

На підставі вищенаведених норм підприємство у повній відповідності до норм чинного податкового законодавства відобразило у бухгалтерському обліку та податковій звітності операцію з експорту пшениці за вищевказаним контрактом і будь-якого заниження податкового зобов'язання не допустило.

Таким чином суд приходить до висновку, що донарахування ПДВ у сумі 196 612 грн. у зв'язку із експортом зернових за межу митної території України за нульовою ставкою та відповідних штрафних санкцій є неправомірним.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень. За таких умов, оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення від 14.09.2017 року №000217401 та від 21.12.2017 року № не відповідають вимогам закону, що є підставою для їх скасування.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тескомм" (61003, м.Харків, вул. Короленка, 23, кв. 4) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, б. 46) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 14.09.2017р. №000217401 та від 21.12.2017 р. №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тескомм" (; адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, 23, кв. 4) сплачену суму судового збору в розмірі 12182,68 гривень (дванадцять тисяч сто вісімдесят дві гривні 68 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04 травня 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.