Справа № 277/226/17
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 277/226/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" травня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від "31" січня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Барашівської сільської ради Ємільчинського району про визнання дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень протиправними, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень та їх скасування , -

суддя в 1-й інстанції - Заполовський В.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - смт. Ємільчине,

дата складання повного тексту рішення - 09.02.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Барашівської сільської ради Ємільченського району, Житомирської області про:

- визнання протиправною бездіяльність Барашівського сільського голови в частині неповідомлення депутатів Барашівської сільської ради про проект порядку денного 13-ї сесії 7-го скликання Барашівської сільської ради від 07.09.2016 року;

- визнання протиправною бездіяльності Барашівського сільського голови в частині незабезпечення голосування за кожне з питань порядку денного зазначеної сесії сільської ради; в частині забезпечення голосування за проект порядку денного першої сесії Барашівської сільської ради «в цілому».

- визнання протиправною бездіяльності Барашівської сільської ради в частині не доведення у встановленому законом порядку до відома депутатів ради проектів рішення ради, які розглядались на сесії 07.09.2016 року;

- визнання протиправною бездіяльності Барашівської сільської ради в частині не доведення у встановленому законодавством порядку до відома жителів Барашівської громади інформації про скликання 13-ї сесії, порядку денного, проектів рішень ради з додатками, які розглядались на сесії 07.09.2016 року;

- визнання незаконними та скасування рішення Барашівської сільської ради № 111, № 112, № 113, № 117, № 118, № 119, № 120, № 121 від 07.09.2016 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зазначені протиправна бездіяльність та протиправні рішення ради безпосередньо впливають на права та інтереси позивача, як депутата, який представляє інтереси жителів Барашівської громади, які його обирали. Зазначені рішення є протиправними, оскільки прийняті з порушенням процедур, встановлених чинним законодавством України. Проекти порядку денного не були надані депутатам ради, також проекти рішень та рішення не були оприлюднені у встановлений законом спосіб. Позивач виділяє три групи порушень, допущених при прийнятті оскаржуваних рішень, а саме: порушення, пов'язані зі скликанням, порядком денним 13-ї сесії 7-го скликання Барашівської сільської ради; порушення, безпосередньо пов'язані із підставами, умовами та порядком прийняття оскаржуваних рішень; не оприлюднення прийнятих рішень у встановлені законом строки на інформаційному стенді і не доведення інформації до громадськості. Вказує на порушення відповідачем норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Барашівської сільської ради Ємільченського району, Житомирської області, затвердженого рішенням сільської ради №15 від 20.11.2015року (далі - Регламент).

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 31 січня 2018 року Ємільченський районний суд Житомирської області вирішив: у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про визнання дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень протиправними, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень та їх скасування - відмовити повністю.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що судом не встановлено порушення прав і свободи позивача зазначеною бездіяльністю. Незважаючи на те, що сільський голова не повідомив депутатам про проект порядку денного, не забезпечив голосування за кожне питання порядку денного, а голосування за нього «в цілому», позивач, як депутат Барашівської сільської ради проголосував за рішення, які він оскаржує та просить визнати неправомірними (крім № 121).

Суд дійшов висновку, що позивач скористався своїм правом приймати участь і висловлювати свою позицію при прийнятті юридично значимих дій для громади. Порушення процедури прийняття такого рішення не потягло порушень прав позивача, як депутата і не стало перешкодою для прийняття ним відповідного рішення шляхом голосування.

Бездіяльність сільського голови не потягла за собою ніяких правових наслідків для позивача, тому суд прийшов до переконання, що у вказаному випадку суб'єктом владних повноважень не було допущено порушення прав позивача, тому, відповідно, його позов є безпідставним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

5. 06 березня 2018 року (згідно із відбитком поштового штемпеля на конверті) позивач подав апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного адміністративного суду на постанову Ємільченського районного суду Житомирської області від 31.01.2018року.

6. У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Ємільченського районного суду Житомирської області від 31.01.2018року та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

II. ДОВОДИ СТОРІН НА СТАДІЇ АПЕЛЯЦІЙНОГО ОСКАРЖЕННЯ

7. У апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд не надав належної правової оцінки допущеним порушення при скликанні 13 сесії, 7-го скликання Барашівської сільської ради та прийнятим рішенням на такій сесії. Не з'ясував чи депутат міг об'єктивно оцінити почуте на слух рішення на відповідність його законодавчим нормам. Суд не з'ясував які саме надзвичайні підстави були у відповідача для скликання позачергової сесії Барашівської сільської ради. Стверджує, що у відповідача були відсутні правові підстави для скликання такої позачергової сесії та обмеження у результаті таких дій прав позивача. Вказує, що позивач серед іншого є платником місцевих податків і зборів. Вказує, що таке позачергове скликання сесії (за день- два) до їх проведення перешкоджає депутатам виконувати свої функції і обов'язки, що призводить до свідомого спотворення умов виконання депутатом своїх повноважень. При прийнятті рішення, суд першої інстанції не надав правової оцінки порушенню Регламенту сільської ради, а також тому, що депутати не приймали рішень про преміювання сільського голови. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач голосував за прийняті рішення, які є предметом оскарження, як того вимагає п. 3 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування". Проектів рішень, які прийняла Барашівська сільська рада позивач не бачив, і чув лише про них з голосу доповідача і був позбавлений проаналізувати їх зміст та на відповідність законодавству України. Із змістом розпоряджень сільського голови, які виносились на затвердження позивач не був ознайомлений. Окрім вказаного, позивач зазначає, що Барашівська сільська рада запровадила податки на 2017рік з пропуском строку визначеного п. 12.3.4ст. 12 ПК України - до 15 липня.

8. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Розпорядженням сільського голови Барашівської сільської ради Ємільченського району Житомирської області від 05.09.2016року за №50 скликано 07.09.2016року о 14.00годин позачергову тринадцяту сесію VII скликання депутатів Барашівської сільської ради (а.с. 206) на розгляд якої внесено прийняття рішень по питанням порядку денного, в тому числі і відображеного у рішеннях Барашівської сільської ради від 07.09.2016 року № 111, № 112, № 113, № 117, № 118, № 119, № 120, № 121 (а.с. 206).

За даними протоколу тринадцятої сесії VII скликання депутатів Барашівської сільської ради від 07.09.2016року слідує, що під час роботи такої сесії та голосування в приміщенні сільської ради з 14 обраних депутатів, були присутні на сесії та брали участь у її роботі - 12 депутатів (а.с. 185-186).

Відповідно до списку депутатів присутніх на тринадцятій сесії VII скликання Барашівської сільської ради позивач - ОСОБА_3 був присутній та брав участь у роботі вказаної сесії, що підтверджено його підписом (а.с. 201).

Порядок денний затверджено одноголосно всіма депутатами присутніми на сесії.

За наслідками роботи вказаної сесії та голосування депутатами Барашівської сільської ради прийнято 07.09.2016 року ряд рішень, серед яких і ті, що оскаржує позивач:

- №111 про встановлення на території Барашівської сільської ради з 01.01.2017року ставок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с. 190);

- №112 про встановлення на території Барашівської сільської ради з 01.01.2017року ставок земельного податку ( на звороті а.с. 190);

- №113 про встановлення на території Барашівської сільської ради з 01.01.2017року ставок збору за паркування транспортних засобів (а.с. 191);

- №117, №119 про затвердження розпоряджень сільського голови за №41 від 25.07.2016року та №45 від 25.08.2016року про преміювання сільського голови (а.с.196, 197);

- №118, №120 про затвердження розпоряджень сільського голови за №42 від 25.07.2016року та №46 від 25.08.2016року про преміювання працівників сільської ради (на звороті а.с.196, 197);

- №121 про введення до штатного розпису апарату Барашівської сільської ради додатково 0,5 ставки посадового окладу художнього керівника (а.с. 198) .

З протоколу тринадцятої сесії VII скликання депутатів Барашівської сільської ради від 07.09.2016року вбачається, що при прийнятті рішень №111, 112, 113 - рішення прийнято одноголосно всіма депутатами, що брали участь у роботі сесії.

При прийнятті рішення № 117, 119 рішення прийнято "за" 12-ма депутатами, у голосуванні по вказаному питанню не приймав участі 1 депутат (ОСОБА_4.).

При прийнятті рішення №118, №120, рішення прийнято голосами поданими "за" - 11 депутатами, участі у голосуванні не приймали 2 депутати (ОСОБА_5., ОСОБА_6.).

Враховуючи обумовлене, зібраними у справі доказами підтверджуються обставини що в роботі тринадцятої сесії VII скликання депутатів Барашівської сільської ради від 07.09.2016року та в голосуванні під час прийняття оскаржуваних рішень приймав участь позивач.

Вказана обставина підтверджується наданою відповідачем копією протоколу Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області тринадцятої сесії VII скликання від 07 вересня 2016 року.

IV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

10. Конституція України

10.1. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19).

10.2. Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (частина 1 статті 140).

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (частини 1, 3 статті 140).

10.3. Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції (частина 1 статті 143).

11. Європейська хартія місцевого самоврядування, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії місцевого самоврядування» від 15 липня 1997 року N 452/97-ВР

11.1. Органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу (частина 2 статті 4).

12. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР.

12.1. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується, зокрема, питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України (пункт 24, 34, 35 частини 1 статті 26).

12.2. Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради (частина 1 статті 46).

Наступні сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради (п.4 статті 46).

12.3. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць (п.5 статті 46).

12.4. Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради (п.10 статті 46).

12.5. Сесію сільської, селищної, міської ради відкриває і веде відповідно сільський, селищний, міський голова (п.11 ст.46)

12.6. Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (п.12 ст. 46).

12.7. Протоколи сесій сільської, селищної, міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто сільським, селищним, міським головою, районної у місті, районної, обласної ради - головою відповідної ради (п. 16 ст. 46),

12.8. Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян (частина 13 статті 46).

12.9. Постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями (частина 1 та 4 статті 47).

13. Закон України «Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року N 93-IV.

13.1. Депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад (ч.1 статті 2).

13.2. Депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів (ч.1 та 2 статті 3).

13.3. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності ( ч.1 статті 15).

13.4. Депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Кожний депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос (ч.1 статті 19)

13.5. Депутат місцевої ради має право: офіційно представляти виборців у відповідній раді та її органах; пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами; вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; порушувати питання про недовіру сільському, селищному, міському голові, розпуск органів, утворених радою, та звільнення посадових осіб місцевого самоврядування; брати участь у дебатах, звертатися із запитами, ставити запитання доповідачам, співдоповідачам, головуючому на засіданні (пункт 2-6,8, 9 частини 2 статті 19).

13.6. На сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради (ч.1 статті 20).

14. Регламент роботи Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області сьомого скликання, затверджений рішенням Барашівської сільської ради від 20 листопада 2015 року №15.

14.1. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, здійснює контроль за їх виконанням (статті 3).

14.2. Основною організаційно-правовою формою діяльності Ради є сесія; вона складається з пленарних засідань та засідань постійних комісій Ради (стаття 7).

14.3. Сесія є правомочною якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (стаття 11).

14.4. Підготовка сесій сільської ради проводиться за планом, який затверджує сільський голова Пропозиції щодо порядку денного вносяться головою ради, постійними комісіями, депутатами;

14.5. Розпорядження сільського голови про скликання сесії доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення, питань які передбачаються внести на розгляд ради. Проекти рішень з основних питань вручаються депутатам не пізніше як за три дні до відкриття сесії, інші документи та матеріали у день проведення сесії (стаття 10).

14.6. Матеріали, що вносяться на розгляд сільської ради в тому числі і рішення готуються та розглядаються постійними комісіями, виконавчим комітетом, групами депутатів (стаття 14)

14.7. Для всебічного виявлення думки депутатів голова ради або секретар сільської ради за пропозицією постійних комісій та депутатів може оголосити перерву для проведення обговорення питання порядку денного на засіданнях постійних комісій та груп депутатів (стаття 24).

14.8.Рішення ради приймаються відкритим або таємним голосуванням як в цілому так і по пунктах проектів рішень. Кількість голосів підраховується лічильною комісією, підсумки якої оголошуються головуючим. Рішення ради приймаються більшістю голосів (стаття 27).

15. Податковий Кодекс України в редакції станом на дату прийняття оскаржуваних рішень від 17.09.2016року.

15.2. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (п.12.3.2. ст. 12 ПК).

15.3. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (п.12.3.3. ст.12) .

15.4. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п.12.3.4.ст.12)

15.5 У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (п.12.3.5. ст.12);

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

16. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень під час підготовки та проведення позачергової 13 сесії, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

16.1. Дослідивши докази, перелік яких наведено в пункті 10 даної постанови, колегією суддів встановлено, що позачергова тринадцята сесія Барашівської сільської ради (сьомого скликання) скликана на 07.09.2016 року відповідно до розпорядження сільського голови №50 від 05.09.2016року на підставі наданих йому повноважень відповідно до п. 4 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

16.2. Пунктом 10 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" надано голові відповідної ради право у виняткових випадках скликати позачергові сесії - не пізніше як за день до такої сесії.

Досліджуючи обставин стосовно наявності у суб'єкта владних повноважень підстав для винятково скликання позачергової 13 сесії без завчасного доведення до відому депутатів сільської ради в установлені (п. 10 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 10 Регламенту Барашівської сільської ради) строки проектів порядку денного, проектів рішень ради, які виносились на розгляд на сесії 07.09.2016 року, колегією суддів встановлено, що відповідач в супереч положенням ч.2 ст.77 КАС України жодних доказів на обґрунтувань правомірності своїх дій/бездіяльності суду не надав.

Відтак, відповідач не довів правомірності своїх дій/бездіяльності під час скликання позачергової тринадцятої Барашівської сесії сільської ради сьомого скликання.

16.3. Що ж до порушення прав позивача, як депутата сільської ради, то беззаперечно встановивши порушення закону депутат вправі вимагати усунення такого порушення.

Водночас, колегією суддів враховано, що згідно списку депутатів присутніх на сесії позивач - ОСОБА_3, як депутат сільської ради був присутній та брав участь у роботі вказаної сесії.

Відтак, будучи обізнаним про порушення порядку підготовки та скликання позачергової сесії (щодо завчасного неповідомлення про порядок денний сесії, проекти рішень, що виносились на сесію) позивач мав право вимагати від голови сільської ради усунення порушень закону.

16.4. Натомість, як слідує з переліку документів, зазначених у п. 10 даної постанови, позивач, як депутат Барашівської сільської ради брав участь у роботі вказаної сесії та у затвердженні порядку денного такої сесії та при прийнятті рішень винесених на розгляд сесії. За наслідками роботи вказаної сесії та голосування депутатами Барашівської сільської ради прийнято 07.09.2016 року ряд рішень, серед яких і ті, що оскаржує позивач.

16.5. Отож, враховуючі наведені положення законодавства, обставини справи та пояснення сторін, позивач, як депутат в ході проведення вказаної сесії та голосування міг реалізувати надане йому законом щодо подання клопотання про усунення порушення закону та зняття з розгляду і голосування питань винесених на вказану сесії з підстав не отримання депутатами у встановленому порядку та строки порядку денного та проектів рішень, що вносились на такий розгляд.

Однак, позивач наданими йому правами не скористався та реалізував належне йому право як депутата та вираження своєї позиції під час прийняття рішень по всім питанням порядку денного названої сесії.

16.6. Аналізуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що порушення процедури підготовки позачергової сесії не стало перешкодою для реалізації позивачем делегованого йому права щодо участі у роботі сесії, як депутата та вираження своєї позиції при прийнятті юридично значимих дій та рішень по питанням порядку денного.

16.7. Відповідно до ст.55 Конституції, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

16.8. Стаття 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушеного суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про її порушення.

16.9. Стосовно ж доводів апеляційної скарги щодо не забезпечення відповідачем голосування за кожне питання порядку денного окремо, а не в цілому, то колегія суддів обумовлені доводи відхиляє, оскільки ст. 27 Регламенту Барашівської сільської ради передбачено, що Рада вправі приймати рішення, як цілому так і окремо по всіх пунктах порядку денного. Окрім того, з протоколу від 07.09.2016року (а.с. 185-186) вбачається, що рішення по кожному із пунктів порядку денного питанням приймались окремо.

16.10. За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов у частині визнання дій, бездіяльності відповідача задоволенню не підлягає, оскільки бездіяльність відповідача не потягла ніяких правових наслідків стосовно порушення прав позивача, як депутата сільської ради в реалізації наданих йому прав.

17. Досліджуючи доводи апеляційної скарги стосовно наявності підстав для скасування рішень Барашівської сільської ради від 07.09.2016року №117, №119, №118, №120, №121 колегією суддів враховано таке.

17.1. Відповідно до п.19 ч. 1 ст.4 КАС України, акт індивідуальної дії - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

17.2. Відповідно до частини 2 статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Тобто, виходячи зі змісту наведеної норми, оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таке ж правило має застосовуватись і до актів індивідуальної дії, що видаються суб'єктами владних повноважень

17.3. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 (справа щодо оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

17.4. Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Разом з тим, право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Отже, судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, зокрема, від 15 листопада 2016 року у справі №800/264/16, від 28 лютого 2017 року у справі №800/590/16 та ухвалі Верховного Суду від 11 квітня 2018 по справі №П/9901/512/18.

17.5. Проте, позивач оскаржує рішення №117, №119, №118, №120, №121 від 07.09.2016року, які стосуються голови та працівників Барашівської сільської ради, проте такі рішення є актом індивідуальної дії, який породжує права та обов'язки тільки для суб'єкта, якому його адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім осіб відносно яких такий акт застосовано або відносно яких такий акт адресовано), в тому числі і позивача прав чи обов'язків у зв'язку із виданням оскаржуваних рішень не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

17.6. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову у вказаній частині.

18. Досліджуючи доводи апеляційної скарги на предмет протиправності прийнятих рішень від 07.09.2018року №111, №112, № 113, №117 про встановлення на території Барашівської сільської ради з 01.01.2017року ставок місцевих податків та зборів, то колегією суддів враховано таке.

18.1. Оскаржуючи вказані рішення, позивач покликається на порушення його права, як платника місцевих податків та зборів, вважаючи що такі рішення до нього можуть бути застосовані. В підтвердження доводів зазначає, що встановлення зазначених податків здійснено з порушенням п. 12.3.4. п. 12.3 ст. 12 ПК України.

18.2. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 12.3 ст. 12 ПК України територіальні громади в межах наданих ним повноважень вправі приймати на пленарних засіданнях сільської ради рішення про встановлення місцеві податки і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

18.3. До місцевих податків та зборів, згідно ст.10 Податкового Кодексу України до місцевих податків та зборів належать: податок на майно, єдиний податок, збір за паркування транспортних засобів та туристичний збір.

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору (п. 10.3 ст. 10 ПК).

18.4. Судом встановлено, що оскаржуваними рішеннями, 07.09.2016року встановлено ставки місцевих податків та зборів на: нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; земельного податок; збору за паркування транспортних засобів на 2017рік.

18.5. Згідно п.п. 12.3.4. п. 12.3 ст. 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період).

В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

18.6. За наведених обставин та положень законодавства судом беззаперечно встановлено, що відповідач при встановленні місцевих податків та зборів на 2017 рік недотримався положень п.п. 12.3.4. п. 12.3 ст. 12 ПК України щодо офіційно оприлюднення у встановлені строки (до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін) рішень про встановлення місцевих податків та зборів на: нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; земельного податок; збору за паркування транспортних засобів на 2017рік.

18.7. Стосовно ж порушеного права позивача, як платника місцевих податків та зборів, внаслідок можливого застосування до нього оскаржуваних рішень, які оприлюднені з порушенням закону, то колегія суддів зазначає, що п.п. 12.3.4. п. 12.3 ст. 12 ПК України, окрім строків та порядку оприлюднення рішень про встановлення місцевих податків та зборів передбачає, що: у разі оприлюднення рішень про місцеві податки та збори в інші строки, ніж визначено названим підпунктом 12.3.4 ПК України, норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Таким чином, у зв'язку з недотримання відповідачем строків оприлюднення оскаржуваних рішень до 15.07. 2016року, такі рішення у 2017 році застосуванню не підлягають, оскільки можуть бути застосовані не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

18.8. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оприлюднення оскаржуваних рішень, відповідачем з порушенням строків, визначених п.п.12.3.4. п. 12.3 ст. 12 ПК України, не призвело до порушення прав позивача, як платника податків, оскільки названий містить застереження стосовно того, що такі рішення не підлягають до застосування у плановому 2017році.

18.9. За наведених обставин, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви.

19. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від "31" січня 2018 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повне судове рішення складено "08" травня 2018 р.