Справа № 804/1548/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Справа № 804/1548/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняБурцевій Я.Е.
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Акціонерно-комерційний банк "Капітал", третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити пвені дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2018р. ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «АКБ «Капітал», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача внести зміни та доповнення до Переліку рахунків за якими вкладник - позивач має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «АКБ «Капітал» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шляхом внесення відомостей щодо рахунків ОСОБА_4: НОМЕР_1 залишок на якому складає 15250,00 доларів США та НОМЕР_2 залишок на якому складає 5541,10 доларів США та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних до Загального реєстру вкладників ПАТ «АКБ «Капітал», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та ПАТ «АКБ «Капітал» 21.01.2014р. був укладений договір про строковий банківський вклад (депозит) №3/10/ВФЛ/0376 на суму вкладу 15250,00 доларів США та договір №3/10/ВФЛ/1096 від 29.07.2014р. на суму вкладу у розмірі 5541,10 доларів США із кінцевими датами повернення 22.01.2015р., 05.08.2014 відповідно. Вказані договори Банком виконані не були у повному обсязі у зв'язку з чим 27.10.2015р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення за яким вищенаведена сума була стягнута з Банку на користь позивача, вказане рішення набрало законної сили 09.11.2015р. та був виданий виконавчий лист. Однак з 30.10.2015р. було розпочато процедуру ліквідації Банку, призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Банку та строк ліквідації продовжено до 29.10.2018р. Позивач вказує на те, що протягом 2016-2017р.р. він регулярно звертався до відповідача, зокрема і 21.12.2017р. щодо підготовки необхідних матеріалів для передання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для отримання ним гарантованої суми, проте листом №1/3665 від 28.12.2017р. було повідомлено про відсутність підстав для включення позивача до Реєстру вкладників, оскільки рахунки, зазначені у договорах не відповідають рахункам, які обліковуються у електронній системі банківських операцій Банку та залишок на рахунках позивача склав 00,00 доларів США. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо не включення його до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною, так як позивач як власник банківського рахунку є вкладником Банку, який має право на відшкодування гарантованої суми вкладів фізичних осіб, що встановлено і рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015р. та ст.ст.3,12,26,27,44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. №4452-УІ (далі - Закон №4452),а відповідно Уповноважена особа Фонду була зобов'язана включити позивача до Переліку вкладників Банку та визначити розрахункову суму відшкодування коштів за вкладом позивача за рахунок Фонду згідно до вимог ст.27 Закону №4452.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно 12.04.2018р. та 16.04.2018р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання від 13.04.2018р., складеною у відповідності до вимог ст.129 Кодексу адміністративного судочинства України, а також поштовим повідомленням, наявними у матеріалах справи (а.с.84-86).

Проте, 10.04.2018р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що згідно договору №3/10/ВФЛ/0376 від 21.01.2014р. у банківській базі міститься електронний примірник квитанції (заява на переказ готівки) №ТR.15602.31.1001 від 21.01.2014р., у якій зазначено про внесення позивачем до каси суми 2000,00 доларів США, випискою з рахунку від 03.04.2018р. зафіксовано всі операції із коштами на рахунку за вказаним договором у період з 21.01.2014р. по 19.09.2014р., а 19.09.2014р. Дніпропетровське відділення №10 Київської філії Банку було закрито, тому залишки на рахунку були перенесені на інший рахунок. 06.10.2014р. грошові кошти, що знаходилися на рахунку були переведені на картковий рахунок, що підтверджує виписка з карткового рахунку від 02.04.2018р. за договором №1/42/РС/1354. За договором №3/10/ВФЛ/1096 у банківській базі міститься електронний примірник меморіального ордеру №1001_41 від 29.07.2014р., у якому зазначено про перерахування позивачем на депозитний рахунок 5541,10 доларів США. Випискою з рахунку від 03.04.2018р. зафіксовано всі операції із коштами на рахунку за вказаним договором у період з 29.07.2014р. по 19.09.2014р. 19.09.2014р. Дніпропетровське відділення №10 Київської філії Банку було закрито, тому залишки рахунку були перенесені на інший рахунок. 26.09.2014р. грошові кошти, що знаходилися на рахунку були переведені на картковий рахунок, що підтверджує виписка з карткового рахунку від 02.04.2018р. за договором №1/42/РС/1354. З наведеного відповідачем зроблено висновок, що позивачу було повернуто всі грошові кошти, що перебували на рахунках (остання видача грошових коштів 17.07.2015р. у розмірі 641,39 доларів США). На момент прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації Банку в базі даних Банку серед рахунків вкладників була відсутня інформація стосовно будь-якого банківського рахунку позивача як вкладника, на якому б знаходились грошові кошти (а.с.53-56).

Третя особа (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) свого представника в судове засідання не направили без поважної причини, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином 12.04.2018р., 16.04.2018р., що підтверджується електронним повідомленням, довідкою від 13.04.2018р. та поштовим повідомленням, наявних у справі (а.с.84-85,87).

Проте, 02.04.2018р. від третьої особи (Фонду) надійшли письмові пояснення у яких Фонд просив відмовити у задоволенні позову повністю посилаючись на те, що виконавча дирекція Фонду затверджує Реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників Банку. Так, у переданому Уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників інформація про позивача відсутня, у зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування. Будь-якої додаткової інформації щодо позивача до Фонду від Уповноваженої особи не надходило. За викладеного, Фонд вважає, що підстави для включення рахунків позивача до Загального реєстру вкладників для здійснення виплат були відсутні, а тому Фонд не вчиняв жодних протиправних дій чи бездіяльності стосовно позивача.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, належне повідомлення відповідача та третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, не повідомлення ними про причини не прибуття, строки розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановлені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників відповідача та третьої особи з урахуванням поданих ними відзиву на позов та письмових пояснень.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у даній справі.

21.01.2014р. між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_4 був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) №3/10/ВФЛ/0376 за умовами якого Банк прийняв від позивача як Вкладника грошові кошти (вклад) у розмірі 15250 доларів США на строк 366 днів з 21.01.2014р. по 22.01.2015р., що підтверджується копією відповідного договору та копією квитанції №TR.15602.31.1001 від 21.01.2014р. (а.с.14-16).

Також 29.07.2014р. між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_4 був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) №3/10/ФВЛ/1096 за умовами якого Банк прийняв від позивача як Вкладника грошові кошти (вклад) у розмірі 5541,10 доларів США на строк 7 днів з 29.07.2014р. до 05.08.2014р., що підтверджується копією відповідного договору та копією меморіального ордеру №1001_41 від 29.07.2014р. (а.с.17-19).

У зв'язку із невиконанням Банком договірних зобов'язань за вказаними вище договорами, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015р. у справі №201/13148/15-ц були задоволені позовні вимоги позивача та стягнуто з Банку на користь позивача грошову суму у розмірі 15250 доларів США за договором №3/10/ВФЛ/0376 від 21.01.2014р., грошову суму у розмірі 3040 доларів США за договором №3/10/ВФЛ/1096 від 29.07.2014р. та відсотки за вказаними договорами у розмірі 3026,68 доларів США, вказане судове рішення набрало законної сили 09.11.2015р. та на його виконання був виданий виконавчий лист, що підтверджується копією судового рішення та копією виконавчого листа (а.с.20-22).

У подальшому, позивач 21.12.2017р. звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку із відповідною заявою (вх. №9023 від 26.12.2017р.) у якій просив підготувати необхідні матеріали для передачі до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для отримання ним гарантованої суми згідно рішення суду від 27.10.2015р. та договорів №3/10/ВФЛ/0376 від 21.01.2014р., №3/10/ВФЛ/1096 від 29.07.2014р., що підтверджується копією заяви (а.с.23).

У відповідь на звернення позивача від 21.12.2017р. (заява вх. №8615 від 06.11.2017р.) Банком була надана відповідь за №1/3665 від 28.12.2017р. у якій зазначено, що Уповноважена особа Фонду не має підстав для включення до Реєстру вкладників позивача, оскільки рахунки, зазначені у договорах строкового банківського вкладу не відповідають рахункам, які обліковуються в електронній системі банківських операцій ПАТ «АКБ «Капітал» за вкладом позивача; залишок на рахунках позивача станом на написання цієї відповіді складає 00,00 доларів США; в діях працівників ПАТ «АКБ «Капітал» під час укладення договорів із позивачем вбачається шахрайство, тому запропоновано звернутися до правоохоронних органів щодо кримінального правопорушення, вчиненого колишнім начальником відділення №10 Київської філії ПАТ «АКБ «Капітал» ОСОБА_6 або іншою особою, що підтверджується копією наведеної відповіді (а.с.24-26).

В той же час, встановлено, що постановою Правління Національного Банку України від 20.07.2015р. №466 було віднесено ПАТ «АКБ «Капітал» до категорії неплатоспроможних та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення 20.07.2015р. №140 про запровадження з 21.07.2015р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи в ПАТ «АКБ «Капітал».

Відповідно до постанови Національного Банку України №753 від 29.10.2015р. та рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №195 від 29.10.2015р. та №196 від 02.11.2015р. в ПАТ «АКБ «Капітал» з 30.10.2015р. розпочато процедуру ліквідації.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №4779 від 19.10.2017р. було продовжено строки здійснення процедури ліквідації Банку та повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «Капітал» Щадних Олександра Леонідовича на один рік до 29.10.2018р. включно.

З 13.03.2018р. Уповноваженою особою на ліквідацію Банку призначено Білу Ірину Володимирівну відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №676 від 12.03.2018р., що підтверджується копією цього рішення (а.с. 57).

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення його до Переліку вкладників ПАТ «АКБ «Капітал», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати відповідача внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими позивач має право на відшкодування коштів за вкладом у Банку за рахунок Фонду гарантування шляхом внесення відомостей про рахунки позивача, залишок на яких складає 15250 доларів США та 5541,10 доларів США посилаючись на те, що він є вкладником Банку та за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015р. вказані суми грошових коштів були стягнуті з Банку на користь позивача, вказане рішення набрало законної сили 09.11.2015р. про що було видано виконавчий лист, а тому вважає, що позивач має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду згідно до вимог ст.ст.2, 26, 27 Закону №4452.

Заслухавши представника позивача, який брав участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.3 Закону №4452 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У відповідності до вимог ст.36 Закону №4452 з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним Банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Згідно до вимог ч.1, ч.2 ст.26 згаданого Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

За приписами ч.1, ч.2, ч.3 ст. 27 Закону №4452 визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

У відповідності до ст.45 Закону №4452 Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.52 Закону №4452 вказаного Закону, кошти одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості, зокрема, до четвертої черги віднесено вимоги вкладників-фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб-підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Аналізуючи вказані норми чинного законодавства у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, можна дійти висновку, що на Фонд, а також і на Уповноважену особу Фонду, якій делеговані його функції, не покладено обов'язку включення до Переліку рахунків вкладників, рахунків за якими сума вкладу перевищує 200000 грн. та виплату за рахунок Фонду коштів вкладникам, сума вкладу якого перевищує гарантовану Фондом на підставі судового рішення (у даному випадку на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015р.). Водночас позивач як кредитор Банку, наділений відповідним правом на основі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015р., яке набрало законної сили, звернутися із кредиторськими вимогами до Банку про задоволення його вимог за рахунок майна (активів) банку у порядку встановленої черговості відповідно до вимог ст.52 Закону №4452.

Так, із наданих суду документів, зокрема, із заяви позивача від 21.12.2017р. видно, що позивач звернувся до Уповноваженої особи з вимогою підготувати матеріали та направити їх до Фонду для отримання гарантованої суми згідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015р. у справі №201/13148/15-ц (а.с.23).

Враховуючи наведене та те, що Уповноважена особа Фонду не наділена повноваженнями щодо формування переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, та суми яких перевищують гарантовану Фондом суму відшкодування у розмірі 200000 грн., суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави та повноваження для внесення змін та доповнень до відповідного Переліку, так як норми ст. 27 Закону №4452 таких підстав не містять.

Таким чином, в Уповноваженої особи Фонду не було обов'язку подання змін і доповнень до Переліку рахунків та направлення таких відомостей до Фонду, оскільки нормами Закону №4452 не передбачено відшкодування гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

В той же час, слід зазначити, що задоволення вимог позивача про стягнення з Банку боргу за судовим рішенням можливе за рахунок майна (активів) Банку у порядку та у спосіб, встановлений ст.52 Закону №4452 та вимог ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч.1 ст.77 вказаного Кодексу, на позивача покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Представником позивача у ході судового розгляду справи не було наведено жодних підстав та не надано жодних доказів, які б свідчили про бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до Переліку рахунків вкладників Банку з урахуванням повноважень Уповноваженої особи Фонду щодо підстав формування Переліку рахунків вкладників Банку та передачі його до Фонду та з урахуванням наявності у позивача рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015р. про стягнення на його користь із Банку грошових коштів за договорами, яке набрало законної сили та наявності виконавчого листа виданого судом на примусове виконання даного судового рішення.

Представник позивача не надав також і доказів, які б свідчили про те, що вказане рішення суду не перебуває на виконанні у органах державної виконавчої служби або доказів, які б свідчили про повернення такого виконавчого документа без виконання у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, наявності судового рішення про стягнення з Банку на користь позивача суми грошових коштів у розмірах 15250 доларів США та 5541,10 доларів США, яке є виконавчим документом згідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що стягнення вказаних коштів з Банку, та відшкодування таких коштів у тому числі і за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є безпідставним, оскільки на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не покладено обов'язку щодо відшкодування вкладникам коштів за вкладами, що перевищують граничний розмір відшкодування ще і за судовим рішенням, яке набрало законної сили, за яким грошові кошти за вкладами позивача були стягнуті з Банку на користь позивача.

Отже, отримання подвійного відшкодування вкладів, а саме: за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (гарантована сума відшкодування 200 000 грн.) та за рахунок майна (активів) Банку (за судовим рішенням про стягнення з банку грошових коштів за вкладами) не буде відповідати вимогам та нормам Закону №4452.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи норми ч.2 ст.2 вказаного вище Кодексу, судом у ході судового розгляду справи не встановлено, а представником позивача жодними доказами не підтверджено бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до Переліку рахунків вкладників Банку, яка мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2015р. у справі №201/13148/15-ц, оскільки наведені обставини не є підставами для включення позивача до такого Переліку згідно до вимог ст.27 Закону №4452, а тому у відповідача такий обов'язок був відсутній.

Виходячи з того, що суд не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення даного позову, не можуть бути задоволені і позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача вчинити певні дії щодо включення позивача до відповідного Переліку рахунків вкладників банку, оскільки ці позовні вимоги є похідними та можуть бути задоволені лише у разі встановлення бездіяльності чи протиправності дій відповідача - суб'єкта владних повноважень.

За викладених обставин, у задоволенні даного адміністративного позову позивачеві слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб'єкта владних повноважень.

Однак, виходячи з того, що у суду відсутні підстави для задоволення даного позову, то і судові витрати позивача по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Акціонерно-комерційний банк "Капітал", третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити пвені дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення ( у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 26.04.2018р.

Суддя С.О. Конєва