Справа № 822/3263/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 травня 2018 року

Київ

справа №822/3263/17

адміністративне провадження №К/9901/49603/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до Управління державної міграційної служби в Хмельницькій області в особі Білогірського районного сектору про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до УДМС в Хмельницькій області в особі Білогірського районного сектору в якому просили:

визнати протиправними дії УДМС в Хмельницькій області в особі Білогірського районного сектору щодо неоформлення паспорту неповнолітній ОСОБА_6 у формі паспортної книжечки;

зобов'язати відповідача оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_6 у формі паспортної книжечки з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних;

зобов'язати УДМС в Хмельницькій області в особі Білогірського районного сектору вести облік щодо ОСОБА_6 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорту), без внесення інформації про ОСОБА_6 до Єдиного Демографічного реєстру, чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі її персональних даних.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2017 року позов задоволено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 (номер провадження №Пз/9901/2/18).

Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, позивач оскаржила його в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Постановляючи ухвалу від 20 березня 2018 року, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 9 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 291 КАС України, суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі. Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

Згідно із частиною третьою статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Пунктом 21 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що типовими адміністративними справами є адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб'єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Так, ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року відкрито провадження у зразковій адміністративній справі №Пз/9901/2/18 за позовом ОСОБА_7 до Коростенського районного відділу міграційної служби України в Житомирській області третя особа Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

У вказаній зразковій справі позивач просить визнати протиправною бездіяльність Коростенського районного відділу міграційної служби України в Житомирській щодо неоформлення їй паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки та, відповідно, просить зобов'язати відповідача оформити та видати їй бланк паспорта у формі паспортної книжечки.

Звернення з таким позовом до суду обґрунтовано тим, що позивач через свої релігійні вірування та переконання заперечує, щоб паспорт громадянина України їй виготовляли у формі картки з безконтактним електронним носієм, який міститиме її персональні дані. З посиланням на норми пунктів 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2235-ІІІ, а також на положення статті 13, частин другої, четвертої та шостої статті 14 Закону України від 20 листопада 2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» позивачка стверджує, що паспорт громадянина України може виготовлятися як у формі картки, так і у формі книжечки. Тож виготовлення паспорта громадянина України у формі безконтактної картки є правом, а не обов'язком громадянина і за можливості вибору форми цього документа відмова відповідача у виготовленні паспорта громадянина України у паперовому варіанті (паспортної книжечки), за відсутності для цього підстав, встановлених статтею 16 названого вище Закону, є неправомірною.

Апеляційний суд, дійшов висновку, що справа за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5., в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до Управління державної міграційної служби в Хмельницькій області в особі Білогірського районного сектору має ознаки типової справи, оскільки:

відповідачем у них є один і той самий суб'єкт владних повноважень (територіальні підрозділи Державної міграційної служби України);

спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв'язку з відмовою територіального підрозділу Державної міграційної служби України видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки);

позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті).

На підставі викладеного, суд апеляційний суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/2/18.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що обставини у цій справі та у справі за позовом ОСОБА_7 до Коростенського районного відділу міграційної служби України в Житомирській області (зразкової справи №Пз/9901/2/18) є різними, а тому підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Суд критично ставиться до таких доводів скаржника, оскільки вони спростовуються наведеним.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі, вірно застосував положення пункту 9 частини другої статті 236 КАС України, правильне його застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.А.Данилевич

І.Л.Желтобрюх