Справа № 800/207/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 800/207/17

адміністративне провадження № П/9901/102/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Стародуба О.П.,

суддів - Гімона М.М., Гриціва М.І., Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

секретар судового засідання - Іванова Н.П.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Петренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21.04.2017р. №56/вс-17 про визнання його таким, що не підтвердив здатність здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зобов'язання відповідача у пленарному складі розглянути питання про визнання кандидата ОСОБА_3 таким, що підтвердив здатність здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в межах проходження конкурсу на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо нього проводилось кваліфікаційне оцінювання, за наслідками якого його визнано таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя внаслідок невідповідності критеріям професійної етики та доброчесності, про що прийнято оскаржуване рішення.

Позивач не погоджується з таким рішенням ВККС, вважає його незаконним, таким, що грунтується на припущеннях, без підтвердження належними доказами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, порушив процедуру його прийняття, передбачену частиною першою статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII, та прийняв спірне рішення неповноважним складом, оскільки повноваження ухвалювати рішення про підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді Комісія має лише за умови підтримки одинадцяти її членів.

Вважає, що закон, надавши ВККС необмежені дискреційні повноваження щодо можливості будь-якого оцінювання за вказані вище критерії без необхідності їх обгрунтування, порушив верховенство права, а відсутність в законі механізму захисту від можливого свавільного втручання в право на належне оцінювання свідчить про порушення права на захист. Крім того, закон, який не дозволяє кандидату передбачити які бали він може отримати за той чи інший показник та яким чином формуються оцінки не відповідає принципу законності, що є невід'ємною складовою будь-якого процесу.

Представник Вищої кваліфікаційної комісії суддів України позов не визнала з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву.

Свою позицію ВККС мотивує тим, що приймаючи оскаржуване рішення, Вища кваліфікаційна комісія суддів України діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято повноважним складом Комісії відповідно до вимог Положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, затв. рішенням від 02.11.2016р. №141/зп-16. Поряд з тим, позивачем не зазначено з посиланням на норми закону, які саме обов'язки не виконала Комісія та які права позивача, як кандидата на посаду, було нею порушено.

Крім того, посилається на ненадання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених частиною 3 статті 88 Закону №1402-VIII підстав для оскарження та скасування рішення Комісії.

Також відповідач посилався на те, що Комісією під час проведення співбесіди виявлено відсутність у позивача прагнення демонстрування бездоганної поведінки, несприйняття ним повною мірою фундаментальних принципів доброчесності судді.

Вважає, що позивачем не доведено та не подано до Комісії безспірної інформації, що спосіб життя кандидата як судді Вищого адміністративного суду України відповідає стандартам поведінки, визначеним Кодексом суддівської етики.

Відповідач у запереченні наголошує, що відповідно до норм чинного законодавства повноваження ВККС щодо кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією Комісії, як уповноваженого постійно діючого органу у системі судоустрою України.

У відповіді на відзив відповідача позивач, зокрема, посилається на відсутність з його боку порушень не зазначення місця проживання в м. Києві у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012 рік, оскільки на посаду судді Вищого адміністративного суду України кандидат був призначений у жовтні 2012 року.

Щодо користування житлом без укладення договору оренди та оплати житла, позивач посилається на те, що зазначене житло належить його знайомим, тобто фактично було вчинено правочин з позички, а не оренди майна, а тому кандидатом не сплачувались орендні платежі, а витрати за користування чужим житлом у декларації не відображаються.

Щодо наявності іноземної валюти, яка не відповідає отриманому кандидатом та його дружиною заробітку, позивач пояснив це зміною курсу валют.

Щодо права журналістів на інформацію про перебіг розгляду справи з питань забезпечення його службовим приміщенням, позивач посилався на те, що ЗМІ не було позбавлено права бути присутніми в залі судового засідання та здійснювати необхідні їм записи, а лише були обмежені в праві на проведення зйомки.

Щодо придбання матір'ю кандидата квартир у м. Ялта та в м. Києві, позивач вказав на відсутність у чинному законодавстві обов'язку щодо надання іншими членами сім'ї інформації про законність отримання доходів і придбання ними житла.

Також посилається на те, що відповідач не вжив жодних заходів для того, щоб звернутись до компетентного органу - Національне агенство з питань запобігання корупції, з метою отримання доказів того, що позивачем повідомлено недостовірні відомості щодо майнового стану.

Крім того, позивач посилався на те, що ГРД не наділена правосуб'єктністю на вчинення будь-яких дій, оскільки створена була як організація, члени сім'ї позивача не надавали згоди ГРД на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації стосовно них, а ГРД в свою чергу не мала права оприлюднювати і поширювати цю інформацію.

У запереченні проти відповіді на відзив представник відповідача посилається на те, що оскаржуване рішення ВККС про не підтвердження позивачем здатності здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді в складі Верховного Суду є вмотивованим, обґрунтоване фактами та обставинами, які мали значення і стали підставою для його прийняття, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову.

Предстанвик позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

В ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія) від 07.11.2016р. №145/зп-16 оголошено конкурс на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.

29.11.2016р. позивач звернувся до Комісії із заявою про проведення щодо нього кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за спеціальною процедурою призначення.

Рішенням Комісії від 05.12.2016р. позивача допущено до участі у конкурсі.

Рішенням Комісії від 11.01.2017р. №2/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання 653 кандидатів, допущених до участі у конкурсі на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, в тому числі позивача.

Рішенням Комісії від 07.02.2017р. позивача допущено до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на зайняття посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

На першому етапі кваліфікаційного оцінювання за загальним результатом іспиту позивач отримав 155,25 балів (72,75 балів - тестування; 82,5 балів - практичне завдання) при 127 мінімально допустимих та у зв'язку із успішним проходженням першого етапу рішенням Комісії від 29.03.2017р. №23/зп-17 був допущений до другого етапу кваліфікаційного оцінювання - дослідження досьє та проведення співбесіди.

Громадською радою доброчесності до Комісії надано висновок, затверджений 12.04.2017р., про невідповідність позивача, як кандидата на посаду судді Верховного Суду критеріям доброчесності та професійної етики.

Рішенням Комісії у складі її членів Козьякова С.Ю. (головуючого), Козлова А.Г., Макарчука М.А., Мішина М.І. від 21.04.2017р. №56/вс-17 за результатами проведення співбесіди та дослідження досьє кандидата позивача визнано таким, що не підтвердив здатність здійснювати правосуддя у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

Підставою для прийняття такого рішення стало встановлення в ході дослідження матеріалів досьє та проведення співбесіди з позивачем розбіжності між фактичним місцем проживання та реєстрації, непідтвердження укладення правочинів з оренди (найму) житла чи інших обставин користування чужим житлом.

Комісією також досліджено встановлені ГРД факти проживання позивача в м.Києві у квартирі матері, яку вона придбала у 2013 році, однак не декларує зазначеного факту, наявність у власності матері позивача семи квартир у м.Ялта, декларування у 2015 році готівки у розмірі 61000 доларів та 5000 євро при загальному доході його та дружиги за період з 2012 по 2015 роки 1058304 грн.

При перевірці заперечення позивачем прав журналістів на інформацію про перебіг розгляду судової справи з питання забезпечення позивача службовим житлом колегія звернула увагу на неврахування ним публічності займаної посади.

Комісія прийшла до висновку, що позивачем не подано безспірної інформації, що спосіб його життя як судді Вищого адміністративного суду України відповідає стандартам поведінки, встановленим Кодексом суддівської етики.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини дев?ятої статті 79 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. №1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів Верховного Суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання.

Згідно частини першої статті 85 цього Закону кваліфікаційне оцінювання включає етапи складення іспиту, дослідження досьє та проведення співбесіди.

Згідно пункту четвертого частини п?ятої статті 81 цього Закону за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді Верховного Суду Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення про підтвердження або не підтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає його рейтинг для участі у конкурсі.

Відповідно до статті 83 Закону кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Згідно пункту 1 Глави 6 Розділу ІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затв. рішенням ВККС від 03.11.2016р. №143/зп-16, встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

Абзацом 3 пункту 20 Глави 6 Розділу ІІІ цього Положення передбачено, що під час співбесіди обов'язковому обговоренню із суддею (кандидатом) підлягають дані щодо його відповідності критеріям професійної етики та доброчесності.

Згідно пункту 4 Глави 6 Розділу ІІ Положення Рішення про підтвердження здатності здійснювати правосуддя суддею (кандидатом на посаду судді) у відповідному суді ухвалюється у випадку отримання ним мінімально допустимих і більших балів за результатами іспиту, а також бала, більшого за 0, за результатами оцінювання критеріїв особистої компетентності, соціальної компетентності професійної етики та доброчесності.

За змістом 5.2 та 5.3 Глави 6 Розділу ІІ цього Положення критерії професійної етики та доброчесності за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) їх вимогам оцінюється у 0 балів.

Частиною першою статті 88 цього Закону передбачено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Якщо Громадська рада доброчесності у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то Вища кваліфікаційна комісія суддів України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

В ході розгляду справи встановлено, що оскаржуване рішення прийняте Комісією в складі відповідної колегії за результатами проведеної з позивачем співбесіди, дослідження матеріалів досьє, в т.ч. висновку Громадської ради доброчесності.

Здійснення Комісією оцінки та аналізу повноти декларування кандидатом на посаду судді Верховного Суду речових прав на майно за вказаний період часу запроваджено виключно з метою визначення компетентним органом доброчесності кандидатів в межах встановленої законом спеціальної процедури призначення на посаду судді Верховного Суду та конкурсу особи, яка підтвердила здатність здійснювати правосуддя у цьому суді за результатами кваліфікаційного оцінювання.

З огляду на це, в межах оцінки відповідності кандидата на посаду судді Верховного Суду на відповідність критеріям професійної етики та доброчесності перевірці підлягають, у тому числі, відомості, наведені кандидатом у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на те, що ним було дотримано вимоги законодаства, в т.ч. щодо реєстрації постійного місця проживання, користування житлом, а відомості у декларації про майновий стан та доходи ним відображено повно і правильно, є безпідставним і не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки як встановлено судом обставини, якими Комісія обгрунтовувала своє рішення, мали місце і позивачем існування таких обставин не заперечується. В свою чергу оцінка таких обставин є виключною компетенцією Комісії, яка здійснюється її членами в рамках конкурсу за їх внутрішнім переконанням і не може зазнавати втручання шляхом перевірки такої оцінки в результаті судового оскарження прийнятого рішення за умови дотримання передбачених законом процедур та гарантій.

Крім того, така оцінка здійснена в рамках спеціальних процедур, пов?язаних з проведенням конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Верховного Суду, висновки Комісії стосуються виключно проведення таких процедур, мають значення лише для цілей проведення конкурсу і не впливають на професійну діяльність позивача.

Також безпідставним є посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на те, що висновки Комісії були довільними, не мотивованими, непідтверджені доказами і грунтувались на припущеннях, оскільки як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення містить мотиви його прийняття, висновки Комісії зроблені за результатами дослідження матеріалів досьє кандидата на посаду судді, висновків ГРД та пояснень її представника, пояснень позивача, який безпосередньо брав участь у співбесіді і дослідженні зібраних матеріалів.

При цьому, наведені у рішенні факти, які вплинули на оцінювання, Комісія не оцінювала на предмет законності дій чи бездіяльності позивача, наприклад з точки зору притягнення до відповідальності, а оцінювала, як такі обставини можуть вплинути на здатність здійснювати правосуддя у Верховному Суді та в цілому на довіру до судової влади. При цьому суд погоджується, що наведені у рішенні факти можуть мати певний вплив на довіру до суду та повинні враховуватися під час оцінювання здатності кандидата здійснювати правосуддя у Верховному Суді.

Виходячи з цього, посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на те, що відповідач не звертався до Національного агенства з питань запобігання корупції для встановлення недостовірності відомостей у його декларації також є безпідставним, оскільки в рамках проведення конкурсу та при прийнятті оскаржуваного рішення Комісія не мала на меті встановити факт повідомлення позивачем недостовірних відомостей щодо майнового стану, а лише надала оцінку зібраним матеріалам досьє та врахувала встановлені обставини виходячи з цілей конкурсу.

Посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на те, що висновок ГРД не підписаний і є анонімним, а сама Рада не наділена правосуб?єктністю, також є безпідставним і не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення, оскільки ГРД здійснює свою діяльність на підставі закону, склад її затверджено і оприлюднено на сайті Комісії у встановленому законом порядку, висновок ГРД надано Комісії та долучено до матеріалів досьє також у встановленому законом порядку і позивач брав участь в його досліджені під час співбесіди та спростуванні викладених у ньому фактів.

Крім того, закріплена у статті 32 Конституції України заборона збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди не є абсолютною і допускається у випадках передбачених законом в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Так, частинами шостою та сьомою статті 87 Закону №1402-VIII передбачено, що Громадська рада доброчесності збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді), для здійснення повноважень, зазначених у цій статті, членам Громадської ради доброчесності надається право безоплатного та повного доступу до відкритих державних реєстрів, в свою чергу, відповідно до затверджених Комісією Умов проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Верховного Суду для участі в конкурсі кандидат, серед іншого, надає письмову згоду на збирання, зберігання, обробку та використання інформації про кандидата з метою оцінки його готовності до роботи на посаді судді, а тому посилання позивача на порушення в цій частині вимог статті 32 Конституції України також не можна визнати обгрунтованим.

Також є безпідставним посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на те, що оскаржуване рішення прийняте неповноважним складом Комісії, оскільки відповідно до частин 3 та 4 статті 94 Закону №1402-VIII організаційними формами діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України є засідання у складі колегій, палат або у пленарному складі Комісії - залежно від питань, визначених цим Законом та Регламентом Комісії. Колегія Вищої кваліфікаційної комісії суддів України формується не менше ніж з трьох членів Комісії.

В свою чергу пунктом 3 Положення про порядок та методолію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (затв. рішенням Комісії від 03.11.2016 № 143/зп-16) передбачено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією у складі, визначеному рішенням Комісії.

Рішенням Комісії від 05.04.2017р. №29/зп-1 визначено склад колегії Комісії для проведення другого етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє та співбесіда" кандидатів на посаду суддів касаційного господарського суду в складі трьох членів - Тітова Ю.Г., Заріцької А.О., Щотки С.О.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону №1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Якщо Громадська рада доброчесності у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то Вища кваліфікаційна комісія суддів України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

Таким чином, проведення пленарного засідання Комісії передбачене лише для підтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному судді при наявності негативного висновку Громадської ради доброчесності.

Натомість рішення про непідтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному судді може бути ухвалене колегією Комісії у складі, визначеному рішенням Комісії для відповідного кваліфікаційного оцінювання, незалежно від наявності чи відсутності висновку Громадської ради доброчесності.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що рішення Комісії прийнято у спосіб, на підставі та в межах повноважень, що визначені Конституцією та Законами України, обгрунтовано, пропорційно та з дотриманням прав кандидата на участь у процесі прийняття рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 242 - 246, 250, 266 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України,

в и р і ш и в :

В задoвoленні адміністративнoгo позову ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді:

О.П. Стародуб О.П.

М.М. Гімон

М.І. Гриців

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук