Справа № 127/2547/18
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2547/18
Провадження № 2-а/127/41/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2018 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,Дернової В.В.,
при секретарі Федоровій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Вінниці старшого лейтенанта поліції Коваленка Івана Івановича про скасування постанови серії БР № 768429 від 20.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Вінниці старшого лейтенанта поліції Коваленка Івана Івановича про скасування постанови серії БР № 768429 від 20.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 стало відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Однак, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності він не отримував ні наручно, ні поштою. На його усне звернення до працівників поліції, було відмовлено в наданні копії постанови, однак повідомлено, що така постанова існує і була винесена 20.08.2017 року інспектором Коваленком І.І. В зв'язку з тим, що наявність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, з текстом якої ОСОБА_2 не був ознайомлений, є порушенням його законних прав та інтересів, він звернувся до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із запитом про надання йому копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР начебто 20.08.2017 року. Так, відповідь отримав від Департаменту патрульної поліції УПП у Вінницькій області НПУ від 09.01.2018 року за № Л-02/41/21/01-201-8 де зазначено, що дійсно 20.08.2017 року відносно ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Повідомлено, що копія постанови була направлена на адресу: АДРЕСА_1, та рекомендовано звернутись до ДВС Голосіївського РУЮ м. Києва. Однак, копію постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 20.08.2017 року так і не надано.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду шляхом витребування з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України належним чином посвідченої копії постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР від 20.08.2017 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2018 року у справі № 127/1410/18 вказану заяву було задоволено і витребувано постанову.

Разом з тим, на час звернення до суду із даним позовом, вищевказана ухвала суду не виконана, хоча така ухвала повинна бути виконана негайно. Крім того, неповідомлення належним чином про винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, позивач вважає порушення його законних прав та інтересів.

Так, 20.08.2017 року інспектором роти № 1 УПП у м. Вінниця старшим лейтенантом поліції Коваленком Іваном Івановичем було винесено постанову серії БР № 768429 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Відповідно до змісту постанови, 20.08.2017 о 12 год. 05 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Hundai», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Чорновола 8 у м. Вінниці, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.2. «Рух усіх механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4. ПДР.

Із зазначеною постановою він не погоджується, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм права, є незаконною, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позичач є студентом КНУ ім. Т. Шевченка та навчається в м.Києві, але на вихідні та святкові дні, а також в період канікул, він приїжджає в м. Вінницю до своїх батьків. Так, на час складання оскаржуваної постанови, він перебував в м. Вінниці та проживав разом із своєю матір'ю у м. Вінниці по Крутому узвозу буд. 12, яка є співвласницею цього будинку, що підтверджується рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 14.12.2016 року.

20.08.2017 року він повертався додому і дійсно був зупинений працівником поліції, який повідомив мені про порушення ним знака 3.2. ПДР України. В свою чергу, позивач повідомив інспектору поліції, що проживає в зоні розташування знака 3.2. ПДР України «Рух усіх механічних транспортних засобів заборонено», що виключає поширення дії цього знаку на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні.

Позивача не було повідомлено про складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова винесена з порушенням чинного законодавства.

Так, в порушення вимог ст. 283 КУпАП у п. 6 постанови «Час та місце скоєння, суть і опис обставин правопорушення» не відображено хто, куди та як їхав, в якому напрямку, де зупинили та інше. Не відображено у постанові і такого обов'язкового її елементу як «порядок оскарження адміністративного стягнення». Також, в порушення вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, у постанові взагалі немає даних чи були свідки правопорушення, дані про яких мають зазначатися у постанові. Крім того, в постанові не зазначено про наявність фото, відео зйомки, що дає підстави вважати, що вказані дії не велися.

Відсутність у справі пояснень, даних щодо свідків, факту фіксування технічним засобом, яким здійснено фото або відеозапис, грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів на основі яких посадова особа встановлювала наявність адміністративного правопорушення та винуватість в його вчиненні.

Так, інспектором роти № 1 УПП у м. Вінниця Коваленком І.І., обставини відповідно до ст. 280 КУпАП взагалі не з'ясовувались.

Крім того, позивач вважає, що відповідачем був порушений сам порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що визначений Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853, яким затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП України), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Однак, інспектором роти № 1 УПП у м. Вінниця Коваленком І.І, не було роз'яснено позивачу права та обов'язки, що є грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, це розташування управління патрульної поліції. Проте, інспектор положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Також, Вищий адміністративний суд України зробив узагальнений науково - правовий висновок стосовно правомірності винесення уповноваженими законом особами розглядати справу про адміністративне правопорушення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, суть якого полягає в тому, що винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу на місці вчинення правопорушення є неправомірним, а розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті ч. 1 ст. 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

Таким чином, позивач вважає, що розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор суттєво порушив права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП та не дав йому можливості в повному обсязі ними скористатися, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а права до закриття.

Позивач в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що сторони не з'явились в судове засідання, суддя вважає за можливим провести судове засідання без застосування технічних засобів фіксування.

Судом встановлено, що 20.08.2017 року відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 768429 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255,00 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не отримував ні наручно, ні поштою.

Згідно відповіді, отриманої позивачем від Департаменту патрульної поліції УПП у Вінницькій області НПУ від 09.01.2018 року за № Л-02/41/21/01-201-8, підтверджено обставину, що 20.08.2017 року відносно ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Повідомлено, що копія постанови була направлена на адресу: АДРЕСА_1, та рекомендовано звернутись до ДВС Голосіївського РУЮ м. Києва, але копію постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 20.08.2017 року так і не надано.

В подальшому ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду шляхом витребування з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України належним чином посвідченої копії постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР від 20.08.2017 року.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2018 року у справі № 127/1410/18 вказану заяву було задоволено і витребувано постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Не отримавши копію постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2018 року, позивач у відповідності до ч.4 ст. 114 КАС України, звернувся до суду з позовом.

В ході розгляду справи, витребувано оскаржувану постанову згідно якої 20.08.2017 о 12 год. 05 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Hundai», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Чорновола 8 у м. Вінниці, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.2. «Рух усіх механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4. ПДР.

Відповідно до ПДР України знак 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" забороняє рух усіх механічних транспортних засобів.

Разом з тим, зазначено, що дія знаку не поширюється, крім інших, на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Щодо вказаної обставини позивач зазначив, що він є студентом КНУ ім. Т. Шевченка, станом на 20.08.2017 року дійсно навчався та проживав в м. Києві. Разом з тим, на вихідні та святкові дні, а також в період канікул, він приїжджає в м. Вінницю до своїх батьків, де і проживає разом із своєю матір'ю, співвласницею будинку, за адресою: АДРЕСА_2, а тому дія знаку 3.2 на нього не поширюється, оскільки ОСОБА_2 проживає в зоні дії знаку 3.2.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідноч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову старшого лейтенанта поліції Коваленка Івана Івановича про скасування постанови серії БР № 768429 від 20.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 77, 90, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м.Вінниці старшого лейтенанта поліції Коваленка Івана Івановича про скасування постанови серії БР № 768429 від 20.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову старшого лейтенанта поліції Коваленка Івана Івановича про скасування постанови серії БР № 768429 від 20.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: