Справа № 806/1155/18
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Житомир справа № 806/1155/18

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання розглянути заяву про призначення пенсії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні пенсії за віком на умовах визначених ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на п'ять років як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 01 січня 1993 року проживає у цій зоні не менше чотирьох років та зобов'язати відповідача розглянути подану заяву про призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення з урахуванням того, що позивач належить до осіб потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та має право на користування пільгами.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, категорія 4, серія НОМЕР_2 від 10 січня 1993 року та довідкою Управління праці та соціального захисту №17/10-12/149 від 07.11.2017 про видачу вказаного посвідчення та вважає, що має право на пенсію з урахуванням вимог ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку на 5 років. Проте, Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило про призначення такої пенсії, посилаючись на те, що до заяви про призначення пенсії не було надано належного посвідчення потерпілого внаслідок ЧАЕС. Позивач вважає, що має пільги по виходу на пенсію, а тому рішення відповідача, на його думку, є неправомірним та таким, що суперечить чинному законодавству.

Ухвалою суду від 05 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи на 20 березня 2018 року.

Судовий розгляд справи 20 березня 2018 року не відбувся в зв'язку з неприбуттям позивача в судове засідання та відкладено розгляд справи на 02 квітня 2018 року.

Позивач в судове засідання 02.04.2018 з'явився, подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Подав до суду заяву від 28.03.2018 №3038/07 про розгляд справи у письмовому провадженні без участі представника та зазначив, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечує.

19.03.2018 відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позову, оскільки чорнобильське посвідчення позивача видане районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією.

Зважаючи на неявку представника відповідача та керуючись приписами ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

Дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту №17/10-12/149 від 07.11.2017 отримував посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 серії НОМЕР_2 від 10.01.1993 категорія 4 (а.с.10).

Позивач звернувся до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з метою оформлення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, листом від 29 листопада 2017 року № 7002/03.2 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з тих підстав, що ним не надано чорнобильське посвідчення, видане на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (а.с.14).

Не погоджуючись з такою відмовою Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення", умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчались у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років (зменшення віку - на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 визначено, що підставою для призначення пенсії за віком із застосуванням норм зазначеної вище статті є посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідка органу місцевого самоврядування про періоди проживання на забрудненій території.

Згідно статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Як установлено судом, згідно довідки Виконавчого комітету Малинської сільської ради Малинського району Житомирської області від 24.10.2017 №2056 позивач з 26.04.1986 по 15.11.1989 проживав в селі Лумля, Малинського району, Житомирської області.

Відповідно до Постанови КМУ від 1991 року №106, село Лумля, Малинського району, Житомирської області. відноситься до населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

Довідками Малинського виробничого комунального житлово - ремонтного експлуатаційного підприємства № 3625 від 23.10.2017 та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малин-Еліт" № 204 від 10.11.2017 підтверджено, що ОСОБА_1 з 03.08.1990 і по теперішній час постійно проживає в АДРЕСА_1, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю (4 зона) відповідно до Постанови КМУ від 1991 року №106 (а.с.12-13).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач станом на 01 січня 1993 року прожив у зоні посиленого радіоекологічного контролю, що є вимогою Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом встановлено, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку була та обставина, що позивачем не було надано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), яке видано на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51.

Водночас, як вбачається із відзиву на позовну заяву, відповідач вказує, що при зверненні до органу Пенсійного фонду позивачем було надано ксерокопію посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії серії НОМЕР_2, що видане 10.01.1993 Малинською райдержадміністрацією.

При цьому, згідно довідки Управління праці та соціального захисту №17/10-12/149 від 07.11.2017 підтверджено, що позивач отримував посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 серії НОМЕР_2 від 10.01.1993 категорія 4.

Що стосується посилань відповідача на те, що посвідчення видане районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією, суд їх оцінює критично з огляду на наступне.

Згідно з ч.4 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції станом на дату видачі посвідчення) видача посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС України, Радою Міністрів Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 501 від 25 серпня 1992 року (чинною на момент видачі посвідчення) та постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 "Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що видача посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться державними адміністраціями областей.

Водночас, відповідно до Рішення координаційного комітету по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, утвореного при Житомирській облдержадміністрації від 05.11.1992 №21 "Про видачу посвідчень особам, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи і постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю" до повноважень Володарсько-Волинської, Коростенської, Ємільчинської, Лугинської, Малинської, Народицької, Новоград-Волинської, Овруцької, Олевської райдержадміністрацій віднесено забезпечення видачі посвідчень потерпілим особам, віднесеним до 4 категорії у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і в строки, затверджені постановою КМУ № 501 від 25.08.1992.

За чинним законодавством, у разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений законом, видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення.

Встановлено, що статус позивача як особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювався.

Відповідач доказів визнання зазначеного посвідчення недійсним або про його відкликання, вилучення суду не надав.

Оскільки позивач має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, видане уповноваженим на той час органом, яке було дійсним і відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 за №51 не підлягало перереєстрації, тому відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має право на пенсійне забезпечення зі зниженням пенсійного віку.

З метою повного захисту прав позивача, керуючись ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 01.03.2018 №4, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на умовах визначених ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку.

Зобов'язати Коростенське об'єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського, 16/1, м. Коростень, Житомирська область, 11501, ), призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, 11601, ідентифікаційний код НОМЕР_1) пенсію за віком, відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з Коростенського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського, 16/1, м. Коростень, Житомирська область, 11501, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текс складено: 07.05.2018