Справа № 825/1313/18
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року Чернігів Справа № 825/1313/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Шевченко А.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить зобовязати відповідача призначити позивачу ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України «Про державну службу» пенсію з дня подачі заяви 28.11.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за наявності відповідного стажу роботи в Державній митній службі України, посадові особи якого є державними службовцями.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців. Зазначає, що позивач прийняв присягу державного службовця 14.06.1995, перше спеціальне звання отримав «персональне звання «Радник митної служби ІІ рангу» 29.10.1998, а тому загальний стаж позивача складає 19 років 6 місяців 16 днів (розраховано з 14.06.1995 по 29.12.2014) та на момент звернення до відповідача не досяг відповідного пенсійного віку. Також просив справу розглянути без участі представника управління.

В судове засідання учасники справи не зявилися, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З 30.12.2014 позивач перебуває на обліку в Новгород-Сіверському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

28.11.2017 позивач звернувся з заявою до відповідача про перехід на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 23).

Відповідач, листом від 09.01.2018 № 108/04, відмовив позивачу в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у звязку з тим, що працівники Митної служби України є посадовими особами, які мають спеціальні звання, а тому право на пенсію відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу» відсутнє (а.с. 15-16).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій, оплати праці визначені Законом України «Про державну службу».

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно пункту 12 Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу викладених норм слідує, що право на пенсію державного службовця набуває особа при наявності певних умов: досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу та відповідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, лише за наявності зазначених умов та їх сукупності за особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Пунктом 8 Закону № 889-VIII визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок № 283) (в редакції, чинній на час роботи позивача) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до приписів абзаців першого та другого статті 9 Митного кодексу України від 12.12.1991 № 970-XII безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи України. Систему органів управління митною справою становлять Державний митний комітет України та митниці України. Митні органи України при проведенні в життя митної політики розв'язують такі головні завдання: а) захист економічних інтересів України; б) контроль за додержанням законодавства України про митну справу; в) забезпечення виконання зобов'язань, які випливають з міжнародних договорів України стосовно митної справи; г) використання засобів митно-тарифного та позатарифного регулювання при переміщенні через митний кордон України товарів та інших предметів; д) вдосконалення митного контролю і оформлення товарів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України; е) комплексний контроль разом з Національним банком України за валютними операціями; є) здійснення заходів щодо захисту інтересів споживачів товарів і додержання учасниками зовнішньоекономічних зв'язків державних інтересів на зовнішньому ринку за участю Міністерства зовнішньоекономічних зв'язків України; ж) створення сприятливих умов для прискорення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон країни; з) боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил; и) співробітництво з митними та іншими органами зарубіжних країн, а також з міжнародними організаціями з питань митної справи; і) ведення митної статистики.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань митної служби» у частині четвертій статті 8 Митного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 16, ст. 203; 1994 р., № 20, ст. 116) слова «державного управління в галузі митної справи є Державний митний комітет України» замінити словами «в галузі митної справи є Державна митна служба України, яка є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом».

Правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу» (стаття 408 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-ІV).

Також, відповідно до статті 588 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VII пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

З огляду на те, що Порядком № 283, який набрав законної сили з моменту його опублікування в Урядовому кур'єрі 07.05.1994 № 71, визначено перелік посад і органів, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, а тому стаж роботи позивача має обраховуватися з вказаної дати.

Як вбачається з копії протоколу від 08.01.2015 № 862 Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі станом на 30.11.2014 загальний страховий стаж позивача складає 36 років 10 місяців 15 днів (а.с. 55), в тому числі стаж державної служби в органах доходів і зборів позивача складає 20 років 7 місяців 23 дні, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-І № 1855226 (а.с. 10-14).

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622).

Пунктом 2 Порядку № 622 визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015» № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», зокрема, мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (пункт 3 Порядку № 622).

Так, відповідно до абзацу другого частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, на момент звернення позивача з заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України № 889-VIII, а саме 28.11.2017, позивачу виповнилося 59 років 3 місяці (народилася 30.08.1958), загальний страховий стаж складає 36 років 10 місяців 15 днів, в тому числі стаж державної служби 20 років 7 місяців 23 дні, а тому позивач має право на призначення вищевказаної пенсії.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України 28.11.2017, а тому пенсія має бути призначена їй з цієї дати.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобовязати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, буд. 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000, ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня подачі заяви 28.11.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, буд. 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 травня 2018 року.

Суддя В.О. Непочатих