Справа № 804/1058/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року Справа № 804/1058/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представника позивача - Тарабака Є.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Фермерського господарства "АГРОФІРМА "ВІКТОР" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд,-
08.02.2018 Фермерське господарство "АГРОФІРМА "ВІКТОР" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просить визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що є додатком до акту №090082 від 27.12.2017 про порушення ТЗ встановлених обмежень габаритів, загальної маси та/або осьових навантажень.
Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортного засобу, що є додатком до акту №090082 від 27.12.2017 про порушення ТЗ встановлених обмежень габаритів, загальної маси, та/або осьових навантажень винесено відповідачем всупереч положенням чинного законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 було замінено відповідача з Управління Укртранспезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті на Державну службу України з безпеки на транспорті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві з наданням додаткових пояснень.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проти задоволенні позовних вимог заперечував в повному обсязі, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що співробітниками відповідача на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача до великовагових, а на підставі цього ними правомірно складені довідка від 27.12.2017 про результати здійснення габаритно - вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №090082 від 27.12.2017, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №018444 від 27.12.2017 та Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, яким визначено позивачу до сплати 384, 75 євро.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
27.12.2017 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, у пункті габаритно-вагового контролю на 556 км а/д «М-14», Одеса-Новоазовськ, проведено зважування транспортного - засобу марки IVEKO, модель STRAUS, номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки BODEX, модель K1S 3WA номерний знак НОМЕР_1, що належить ФГ «АГРОФІРМА «ВІКТОР» на праві власності, відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.
Після проходження габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу згідно з чеком зважування від 27.12.2017 № 008217, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області було встановлено, що навантаження на одиночну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри, а саме: 12,05 т. замість встановлених 11т; строєну вісь 26.6 т. і замість встановленої 22 т.: загальна маса 45,45 т. нормативно допустима маса 40 т.
На підставі вказаного працівниками Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області були складені довідка від 27.12.2017 про результати здійснення габаритно - вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №090082 від 27.12.2017, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №018444 від 27.12.2017 та Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, яким визначено позивачу до сплати 384, 75 євро.
Не погоджуючись із вказаним розрахунком позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 N 2344-III (далі - Закон) великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.
Згідно з частиною сьомою статті 6 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 N 103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п. п. 2,15 п. 5 Положення).
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).
Згідно зі ст.33 Закону України від 08.09.2005 № 2862 "Про автомобільні дороги" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідним органом у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Пунктом 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1993 № 1094. При цьому суд зазначає, що 22.03.2017 до вказаного п.2 Правил проїзду внесені зміни згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 161, якою врегульовано чинність п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України від 30.06.1993 № 3353 "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок).
Підпунктом 3 п.2 Порядку визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Як встановлено п.3 вказаного Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
У відповідності до п.4 Порядку, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.
Згідно п. 26 Порядку кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.
У відповідності до п. 27 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України, справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух та не внесено плату за проїзд.
Плата за проїзд справляється в національній валюті.
Згідно з п. 28 Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
У відповідності до п. 31 Порядку при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.
Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.
Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок), контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Пунктом 31-1 Порядку встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.
Виходячи з наведених норм, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідно дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.
Згідно з пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (пункт 21 Порядку №1567).
Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку №1567).
З матеріалів справи видно, що у акті № 018444 вказано, що під час перевірки виявлено порушення: перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень, а саме нормативно допустима повна маса т/з 40 т., на одиночну вісь 11 т., на строєну вісь 22 т., а відповідно до вагового отвісу повна маса 45,45 т., одиночна вісь 12,05 т., строєна вісь 26,6 т., чим порушено вимоги ПКМУ № 1306 від 10.10.2001. Вказане перевищення допустимих вагових норм також підтверджується чеком зважування від 27.12.2017 №008217.
Саме на підставі вказаного Акту, працівниками Управління складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що є додатком до акту №090082 від 27.12.2017 про порушення ТЗ встановлених обмежень габаритів, загальної маси та/або осьових навантажень.
Стосовно пройденої відстані, то на думку представника позивача, вказані відповідачем показання пройденої відстані є необґрунтованими, оскільки відповідачем не зазначено на підставі яких доказів було встановлено пройдена відстань автомобіля - 215, а після ППГВК 10, також в розрахунку не вказано одиницю вимірювання відстані. Суд не погоджується з даним твердженням позивача з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 30-311 Порядку №879 сума плати за проїзд визначається за формулою розрахунку: П=(Рзм+Рнв=Рг)хВ, де Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну +за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км. проїзду; В- відстань перевезення, км. Тобто, відстань вимірюється у кілометрах.
Пунктом 31-1 Порядку №879 визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник мас намір проїхати. Інформація щодо відстані взята з розрахунку початкового пункту, а саме: с. Манвелівка та кінечного пункту м. Бердянськ, яка проходила через ППГВК №2, а саме через а/д М-14, Одеса-Новоазовськ, 556 км), яка у сумі становить 225 км.
Враховуючи викладене, суд вважає правомірним врахування відповідачем відстані, яку перевізник мав намір проїхати при розрахунку плати за рух без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.
Стосовно пояснень позивача про не визначення відстаней між осями суд зазначає, що у пункті 10 акта АР № 090082 від 27.12.217 вказано осьові навантаження нормативно допустимі 11,0 (одиночна вісь), 11,0 т. (одиночна вісь), 22,0т. (строєна вісь), а також вказано фактичні виміри, 6,8т. (одиночна вісь), 12.05т. (одиночна вісь), 9,1т.+9,05т.+8.45т. (строєна вісь), що у сумі складає 26,6т. Крім того, із технічних характеристик вказаного напівпричепа також видно, що напівпричіп трьосний і відстані між осями не перевищує 2.5 м, що і передбачено ПКМУ № 1306 від 10 10.2001.
Стосовно експлуатації пересувних пунктів у темну пору доби суд зазначає наступне.
Пунктом 6 Порядку №879 вказано, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Пунктом 8 Порядку № 879 передбачено, що у темну пору доби місце здійснення габаритно-вагового контролю повинне бути освітленим
Пунктом 11 Порядку 879 встановлено, що місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.
Так, як було зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, до 31 грудня 2017 року у пункті габаритно-вагового контролю на 556 км а/д «М-14», Одеса-Новоазовськ, за інформацією ДП «Запорізький облавтодор» було наявне освітлення, а на випадок тимчасових перебоїв у електромережі, у пункті ГВК також наявний електрогенератор.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного розрахунку, судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства суб'єктом владних повноважень, натомість доводи позивача спростовані відповідачем.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
З огляду на викладене, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства "АГРОФІРМА "ВІКТОР" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 23 квітня 2018 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко