Справа № 813/865/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/865/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Телиці О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (82195, вул.Зелена, 29, с.Довге Гірське, Дрогобицький район, Львівська обл.) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів), із вимогами:

-визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_2 пенсії з 01.01.2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від 09.04.1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки №91-17811 від 09.05.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області, протиправною;

-зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки №91-17811 від 09.05.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області, починаючи з 01.01.2016 року;

-встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому призначена пенсія за вислугою років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вважає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії, у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом. Зазначає, що нездійснення такого перерахунку відповідачем з посиланнями на відсутність фінансування є протиправним, оскільки не відповідає вимогам діючого законодавства. За таких обставин просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 05.03.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 02.04.2018 року призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Ухвалами суду від 25.04.2018 року відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі.

На заперечення позовних вимог відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, останній заперечує проти задоволення позову, з огляду на прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою врегульовано питання виплати перерахованих пенсій і, зокрема, встановлено обовязок виплатити пенсію за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, обчислену станом на 01.01.2018 року, лише після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету у відповідному порядку. Відповідач вважає неможливим задоволення позовних вимог позивача з урахуванням того, що довідка про розмір його грошового забезпечення суперечить вимогам Постанови №103, а відтак, не може бути врахованою.

Позивач у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила і просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно, оскільки дана адміністративна справа за позовом ОСОБА_2, як пенсіонера органів внутрішніх справ, до ГУ ПФУ у Львівській області, на обліку якого перебуває позивач та який здійснює виплату йому пенсії, відповідає зазначеним в рішенні Верховного Суду ознакам типової справи (п.55 рішення), така адміністративна справа підлягає вирішенню судом з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №820/6514/17.

Суд, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ з 10.07.2004 року, якому призначена пенсія за вислугу років, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (надалі по тексту - Закон №2262-XII), що підтверджується пенсійним посвідченням №91/17811, виданим 22.03.2005 року.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області.

Згідно з пунктами 8-11 рішення Верховного Суду від 15.02.2018 року (яке набрало законної сили 17.03.2018 року) у зразковій справі №820/6514/17, 08.02.2017 року Пенсійний фонд України отримав від Міністерства внутрішніх справ України лист від 03.02.2017 року №1461105/22-2017 про підстави перерахунку пенсій.

Міністерство внутрішніх справ України листом від 22.03.2017 року №4019102/22-2017, який отримано Пенсійним фондом України 28.03.2017 року надало необхідну інформацію для проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), яка запитувалася листом Пенсійного фонду України від 14.02.2017 року №4133102-23.

28.03.2017 року листом за вих. №9493/02-23 Пенсійний Фонд України повідомив свої територіальні органи (головні управління ПФУ) про підготовку та надання списків пенсіонерів Міністерства внутрішніх справ України, які мають право на перерахунок пенсій до Ліквідаційних комісій.

Ліквідаційна комісія Міністерства внутрішніх справ України розглянула лист Пенсійного фонду України від 31.03.2017 року №1519/03 щодо перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та за результатами розгляду розробила співвідношення посад і звань працівників міліції та поліції. Крім того, було надано показники середніх розмірів грошового забезпечення поліцейських, визначені з урахуванням поділу за спеціальними званнями, передбаченими статтею 80 Закону України «Про Національну поліцію».

09.05.2017 року за №91-17811 Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області складено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачеві, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 року становить 5 894,50 грн.

Дану довідку було направлено до ГУ ПФУ у Львівській області для проведення перерахунку пенсії.

Розглянувши звернення позивача щодо перерахунку його пенсії, листом від 08.02.2018 року ГУ ПФУ у Львівській області повідомило, що в державних бюджетах видатки на проведення перерахунку пенсії особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, виходячи з грошового забезпечення поліцейських, не були передбачені. Враховуючи наведене, Пенсійним фондом України сформовано потребу в додаткових бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій та направлено до Міністерства соціальної політики України. Перерахунок та виплату пенсії в нових розмірах буде проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Тож, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, що виразилась у нездійсненні перерахунку та виплаті призначеної позивачу пенсії з 01.01.2016 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23.12.2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі відповідної довідки, ОСОБА_2 звернувся до суду з означеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у звязку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII, який набрав чинності 29.12.2015 року, статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Відповідно до ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з пунктом 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до ст.102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яка набрала чинності 02.12.2015 року, установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Даною постановою, а також постановою від 18.11.2015 року №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268» Кабінет Міністрів України встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Відповідно, на день набрання чинності Законом №900-VIII Постанова №988 та інші вищезазначені постанови діяли і є чинними на даний час.

У рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційним Судом України зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Відтак, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988, згідно із Законом України від 23.12.2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.ст.51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393», яка набрала чинності 20.02.2008 року (надалі по тексту - Порядок №45, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, або у звязку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзвязку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у пятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у пятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

У зразковому рішенні у справі №820/6514/17 Верховний Суд вказав на те, що при застосуванні висновків Верховного Суду в цій зразковій справі суди повинні враховувати те, що довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських повинні бути отримані з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45. Ці довідки повинні бути чинними.

Як встановлено судом, Ліквідаційна комісія УМВС України у Львівській області на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, надала до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку від 09.05.2017 року №91-17811 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, що свідчить про дотримання державним органом Порядку №45 у частині надання довідок до органу Пенсійного фонду.

Крім того, матеріалами справи підтверджено та не заперечувалось відповідачем, що вказана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача є чинною.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач - орган Пенсійного фонду, в порушення вимог статті 51 Закону №2262-ХІІ та Порядку №45 після надходження довідки не перерахував позивачу пенсії.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Оскільки Постанова №988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02.12.2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01.01.2016 року.

Твердження відповідача про неможливість перерахувати та виплатити пенсію позивачу через відсутність коштів у Державному бюджеті України суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Правова позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь того, що якщо чинне національне законодавство містить діючу норму стосовно права на одержання тих чи інших виплат особі, то державні органи не вправі відмовляти особі у таких виплатах.

Суд бере до уваги також Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кечко проти України» та «Сук проти України», у яких ЄСПЛ вказав, що «Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань».

У постановах Верховного Суду України від 22.06.2010 року у справі №21-399во10, від 07.12.2012 року у справі №21-977во10, від 03.12.2010 року у справі №21- 44а10 Верховним Судом України неодноразово зазначено про те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат.

Аналогічну правову позицію висловлено Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 17.03.2004 року №7-рп/2004, від 01.12.2004 року №20-рп/2004, від 09.07.2007 року №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Окрім того, згідно позицією Конституційного Суду в Конституції України, виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99, від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 20.12.2016 року №7-рп/2016).

В Рішенні від 06.07.1999 року №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Як вже зазначалося вище, згідно з приписами абзацу 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (згідно із Законом України від 23.12.2015 року №900-VIII), за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

На переконання суду, громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Згідно правовою позицією Конституційного Суду України, висловленою у рішеннях від 22.09.2005 року №5-рп/2005, від 29.06.2010 року №17-рп/2010, від 22.12.2010 року №23-рп/2010, від 11.10.2011 року №10-рп/2011 набуте право не може бути скасоване чи звужене.

Аналогічна правова позиція щодо необхідності дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини (справа «Федоренко проти України»).

Отже, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у звязку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами, не можуть бути скасовані чи обмежені.

Відтак, посилання відповідача на необхідність виділення додаткових коштів з Державного бюджету України на проведення перерахунку пенсії позивачеві є безпідставними.

З огляду на викладене, а також з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту, шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу, як пенсіонеру Міністерства внутрішніх справ України, пенсії з 01 січня 2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Окремо суд зазначає, що 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103.

Водночас, ч.ч.1, 2 ст.7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

При цьому, судом враховано, що відповідно до приписів Закону №2262-ХІІ, у позивача з 01.01.2016 року виникли обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, зокрема, відбулась зміна розміру видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а також те, що такий перерахунок не проведено з вини державних органів і саме з цього часу необхідно здійснити перерахунок без обмеження строком.

Вирішуючи даний спір по суті, суд застосовує положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Суд надає оцінку тим правовідносинам, які виникли до звернення особи з позовом, відхиляючи ті, що виникли в процесі розгляду справи.

Отже, враховуючи те, що дана постанова прийнята після виникнення спірних правовідносин і звернення позивача до пенсійного органу погіршує його становище в частині строків виплати належної йому пенсії, а обовязок перерахувати та виплачувати перераховану пенсію виник у відповідача до прийняття вказаної постанови, вона не підлягає застосуванню судом у спірних правовідносинах при прийнятті даного рішення.

За таких обставин, судом не приймаються твердження відповідача на передчасність його зобовязання виплачувати пенсію з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», оскільки відповідно до закону обовязок перерахувати та виплачувати перераховану пенсію виник у відповідача до прийняття вказаної постанови, що стверджується довідкою про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №91-17811 від 09.05.2017 року, виданою відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови КМ України від 15.11.2015 року №988, наказу МВС від 06.04.2016 року №260.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом подання звіту суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлюючи строк для подання звіту, суд повинен враховувати особливості покладених обовязків згідно з судовим рішенням та можливості субєкта владних повноважень їх виконати.

Позивач не зазначив жодних обставин, які б вказували, що відповідач уникатиме виконання рішення.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим клопотання позивача щодо здійснення контролю за виконанням судового рішення, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Щодо судових витрат, то такі, у відповідності до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_2 пенсії з 01.01.2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від 09.04.1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки №91-17811 від 09.05.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки №91-17811 від 09.05.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області, починаючи з 01.01.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів; ) на користь ОСОБА_2 (82195, вул.Зелена, 29, с.Довге Гірське, Дрогобицький район, Львівська обл.; РНОКПП: НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 травня 2018 року.