Справа № 800/574/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2018 року

Київ

справа № 800/574/17

адміністративне провадження № П/9901/118/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого - Хохуляка В.В., суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисенко О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Погребняка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 800/574/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП, Комісія) про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

І. ПОЗОВНІ ВИМОГИ

08.12.2017 позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до КДКП, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення КДКП від 22.11.2017 № 286дп-17 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних правопорушень, передбачених пунктами 1 і 8 частини першої статті 49 Закону України «Про прокуратуру» та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани, а також просив суд з метою забезпечення позову зупинити дію рішення КДКП від 22.11.2017 № 286дп-17.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Позивач вважає, що рішення КДКП є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 наводить наступні аргументи:

перевірку було проведено упереджено, необ'єктивно, без використання будь-яких, передбачених законом, перевірочних дій, без встановлення будь-яких обставин, що мають значення для прийняття Дисциплінарною комісією рішення про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку;

дисциплінарне провадження було невиправдано тривалим, висновки Комісії про неналежне виконання службових обов'язків є безпідставними, втручання ОСОБА_1 у службову діяльність іншого прокурора не підтверджено жодними доказами, пояснення позивача були проігноровані та не прийняті КДКП до уваги;

рішення Дисциплінарної комісії є протиправним, таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, прийняте з порушенням вимог законодавства і встановленої законом процедури.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову просить відмовити в його задоволенні повністю, зазначаючи наступне.

При прийнятті оскаржуваного рішення КДКП діяла на підставі приписів законодавства, в межах наданих повноважень та з додержанням відповідної процедури;

КДКП були отримані пояснення ОСОБА_1, проте, вже після підготовки і направлення висновку членом Комісії про наявність дисциплінарного проступку;

оцінюючи доводи, викладені у дисциплінарній скарзі, Комісія дійшла висновку про їх часткове підтвердження;

ОСОБА_1 не будучи процесуальним керівником у кримінальному провадженні, не мав права приймати процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 12.12.2017 суд відкрив провадження у справі № 800/574/17.

14.12.2017 судом отримано заяву адвоката ОСОБА_5 про вступ у справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У зв'язку з початком роботи Верховного Суду матеріали позовної заяви 02.01.2018 передано до Верховного Суду та визначені Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою судді-доповідачу Хохуляку В.В.

Верховний Суд ухвалою від 02.01.2018 матеріали адміністративної справи № 800/574/18 прийняв до провадження.

Ухвалою суду від 03.01.2018 відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні позову, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.01.2018.

У судовому засіданні 25.01.2018 суд, порадившись на місці, відмовив в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про вступ у справу як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та оголосив перерву до 08.02.2018.

08.02.2018, 01.03.2018, 05.04.2018 у судовому засіданні оголошено перерву.

26.04.2018 у відкритому судовому засіданні, за участю представників сторін судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

До КДКП 16.08.2017 надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 про вчинення дисциплінарного проступку заступником Генерального прокурора ОСОБА_1

Автоматизованою системою для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження визначено члена КДКП Погребняка С.П.

Рішенням члена КДКП Погребняка С.П. від 28.08.2017 щодо заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. відкрито дисциплінарне провадження.

КДКП рішенням від 11.10.2017 продовжила строк перевірки відомостей про наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора ОСОБА_1. до 16.11.2017.

07.11.2017 членом КДКП Погребняком С.П. складено висновок про встановлення наявності дисциплінарного проступку ОСОБА_1 з пропозицією притягнути заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

17.11.2017 до КДКП надійшли письмові пояснення ОСОБА_1, в яких останній зазначив, що з урахуванням судових рішень, з посиланням на матеріали кримінального провадження, ним правомірно, в межах повноважень прийнято рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8

За результатами дисциплінарного провадження Комісією встановлено наявність у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме: неналежне виконання службових обов'язків та втручання у випадку і в порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора (пункти 1 і 8 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру»).

22.11.2017 КДКП прийнято рішення про притягнення заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, з огляду на такі обставини.

Під час досудового розслідування кримінального провадження заступником Генерального прокурора ОСОБА_1 29.09.2016 підписано повідомлення про підозру співучаснику злочину адвокату ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв'язку з ухиленням ОСОБА_9 від отримання процесуального документу слідчим прокуратури за погодженням із процесуальним керівником винесено постанову про оголошення ОСОБА_8 у розшук.

Ухвалою Печерського районного суду клопотання про затримання ОСОБА_8 задоволено.

Відповідно до інформації від 28.03.2017 начальника відділу розгляду запитів на публічну інформацію ОСОБА_8 двічі перебувала в приміщенні Генеральної прокуратури 13.10.2016, 18.10.2016.

Як зазначено у висновку члена КДКП Погребняка С.П., в обох випадках перепустка була замовлена від імені заступника Генерального прокурора ОСОБА_1.

27.02.2017 прокурор ОСОБА_1 виніс постанову про закриття кримінального провадження в частині відносно ОСОБА_8 за відсутності в її діянні складу кримінального правопорушення.

Вказану постанову прокурора ОСОБА_1. оскаржено слідчому судді Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 02.08.2017 постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 скасовано.

Відповідно до ухали суду, постанова про закриття кримінального провадження винесена неналежним суб'єктом, оскільки в наданих матеріалах справи відсутні відомості щодо визначення ОСОБА_1 процесуальним керівником в кримінальному провадження або включення його під час досудового розслідування до складу групи прокурорів.

Оцінюючи доводи, викладені у дисциплінарній скарзі, КДКП дійшла висновку про їх часткове підтвердження.

За результатами дисциплінарного провадження у діях позивача встановлено наявність дисциплінарного проступку та рішенням від 22.11.2017 КДКП притягнуто заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Не погоджуючись з рішенням КДКП про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

V. ОЦІНКА СУДУ

З урахуванням доводів і заперечення сторін, для вирішення спору слід з'ясувати правомірність дій КДКП в частині процедури винесення спірного рішення, а також обґрунтованості прийнятого рішення.

Суд, досліджуючи дотримання процедури винесення оскаржуваного рішення зазначає наступне.

Згідно зі статтею 123 Конституції України, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. Таким законом є Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про прокуратуру" функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора визначається Законом України "Про прокуратуру" та Положенням про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення).

Згідно зі статтею 44 Закону України "Про прокуратуру" дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора визначається Розділом VII Закону України "Про прокуратуру" та Положенням про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону України «Про прокуратуру» після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Частина десята статті 46 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

У адміністративному позові ОСОБА_1 вказує на порушення строку розгляду обставин, викладених у скарзі, зокрема, що протягом тривалого часу членом КДКП Погребняком С.П. проведено перевірку шляхом направлення лише одного запиту до Генеральної прокуратури України про надання інформації щодо прокурорів-процесуальних керівників у кримінальному провадженні. Будь-яких інших перевірочних дій не здійснювалося.

Суд, дослідивши аргументи сторін не знаходить підтвердження вищевикладеному та зазначає таке.

Згідно вимог частини дев'ятої статті 46 Закону України «Про прокуратуру» перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку, він може бути продовжений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, але не більш як на місяць.

Рішення про відкриття дисциплінарного провадження членом КДКП Погребняком С.П. винесено 28.09.2017 та присвоєно № 11/2/4-268дс-137дп-17.

Оскільки для встановлення наявності чи відсутності дисциплінарного проступку прокурора необхідно завершити окремі перевірочні дії, які потребують додаткового часу, Комісією прийнято рішення від 11.10.2017 про продовження строку перевірки відомостей про наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника Генерального прокурора України ОСОБА_1 на один місяць до 16.11.2017.

За результатами перевірки відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, викладених у дисциплінарній скарзі, в межах встановленого вимогами частини дев'ятої статті 46 Закону України «Про прокуратуру» строку членом КДКП Погребняком С.П. складено висновок від 07.11.2017 про встановлення наявності дисциплінарного проступку з пропозицією притягнути заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Відповідно до частини 11 статті 46 Закону України «Про прокуратуру» висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

Такі вимоги до висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора кореспондуються з вимогами, викладеними у пунктах 109, 110 Положення.

На думку позивача, відомості, які отримано від Департаменту спеціальних розслідувань в ході перевірки обставин щодо вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, надано в умовах конфлікту інтересів, носять суб'єктивний характер, оскільки надані начальником департаменту Горбатюком С.В., щодо дій якого позивачем на адресу КДКП скеровано дисциплінарну скаргу.

Перевіривши зазначені доводи позовної заяви, судом встановлено відсутність аргументованого підтвердження щодо упередження та необ'єктивності проведення перевірки.

Лист Генеральної прокуратури України від 07.11.2017 у відповідь на запит члена КДКП Погребняка С.П. з долученою до нього копією постанови про визначення групи прокурорів від 11.11.2016 лише встановлює факт відсутності позивача у визначеній групі прокурорів у складі прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України. Дана інформація не носить упереджений, суб'єктивний чи інтерпретаційний характер, окрім того, не являється єдиним елементом проведеної перевірки, а лише прийнята до уваги Комісією у сукупності з іншими документами та матеріалами.

Оцінюючи твердження позивача стосовно того, що висновки Комісії про неналежне виконання останнім своїх службових обов'язків є необґрунтованими, а втручання у службову діяльність іншого прокурора не встановлено та не підтверджено жодними доказами, суд, дослідивши оскаржуване рішення, зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд приходить до висновку, що відповідачем не покладено в основу оскаржуваного рішення принцип обґрунтованості, передбачений пунктом 3 частини 2 статті 2 КАС України, згідно з яким рішення КДКП повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Висновки Комісії про втручання чи наявність будь-якого іншого впливу у службову діяльність іншого прокурора засновані на підставі припущень, зроблених на основі самого факту винесення ОСОБА_1 постанови про закриття кримінального провадження. Як випливає з тексту рішення, комісією не встановлено, чи мав місце вплив ОСОБА_1 у службову діяльність іншого прокурора. КДКП не відібрано пояснень у процесуального керівника, що могло б підтвердити, чи навпаки, спростувати наявність такого впливу.

Так, описані в рішенні дії ОСОБА_1 на думку КДКП, утворюють склад дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1 та 8 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру». Як вбачається зі змісту рішення, факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку підтверджується прямо або опосередковано такими документами:

копією постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. про визначення групи прокурорів від 11.11.2016;

копією постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування в межах одного органу від 19.07.2017;

копією постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000310 від 23.07.2017;

копією ухвали Печерського районного суду м.Києва від 02.08.2017 у справі № 757/12583/17-к, копією ухвали апеляційного суду м.Києва від 21.09.2017;

листом Генеральної прокуратури України від 07.11.2017.

З даного приводу суд зазначає, що докази на які опирається КДКП, як адміністративний орган, повинні в повній мірі обґрунтовувати висновок щодо обставин у справі, а саме рішення повинно прийматись на основі врахування всіх належних доказів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях встановив критерії, які національні суди повинні застосовувати при здійсненні контролю за оцінкою доказів, яку адміністративний орган проводить перед прийняттям дискреційного рішення.

Так, у рішенні від 22.11.1995 у справі «Брайєн проти Об'єднаного Королівства» зазначається, що суд повинен встановити чи не є висновки адміністративного органу щодо фактів у справі «довільними та нераціональними». ЄСПЛ визнав такими, що відповідають Конвенції національні законодавство та практика, при яких суди мають право скасувати дискреційні адміністративні акти, коли: 1) ці акти ґрунтуються на висновках, що зроблені на основі неналежних доказів або без зважання на належні докази, 2) докази, на які спирається адміністративний орган, не здатні обґрунтувати висновок щодо обставин у справі; 3) жодна посадова особа за належного підходу на основі відповідних доказів не дійшла б тих висновків, на яких ґрунтується оскаржений адміністративний акт (п. 44 CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM).

Суд приходить до висновку, що у спірному рішенні КДКП не надано належної правової оцінки наведеним позивачем у письмових та усних поясненнях положенням статті 36 КПК України. У рішенні відсутня правова оцінка дій ОСОБА_1 у світлі положень частини шостої статті 36 КПК України, згідно якої Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

У справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» ЄСПЛ вказав, що суд перевіряє, чи не є висновки адміністративного органу «помилковими щодо фактів», тобто такими, що, зокрема, ґрунтуються на неперевірених доказах чи доказах перевірених із порушенням правил логіки (п. 159 рішення від 21.07.2011 CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS).

Суд вбачає, що у спірному рішенні відповідачем не викладено мотиви, з огляду на які КДКП зроблено висновок про те, що дії ОСОБА_1 свідчать про факт втручання у діяльність іншого прокурора. Висновки Комісії не містять правового обґрунтування та всупереч вимогам пункту 62 Положення засновані на припущеннях.

У справі «ISKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства» щодо прийнятності, суд встановлює, чи не є висновки адміністративного органу такими, що «непідтверджені доказами», тобто такими, що ґрунтуються на несуттєвих фактах, або навпаки, такими, що не враховують дійсні факти (п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини від 08.03.1994 ISKCON and 8 Others against the United Kingdom).

В оскаржуваному рішенні КДКП не надано правової оцінки письмовим поясненням ОСОБА_1, зокрема щодо наведених ним судових рішень, а також виявлених фактів порушень процесуального законодавства слідчого ОСОБА_12. та процесуального керівника ОСОБА_11, що в свою чергу стало для ОСОБА_1 причиною винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Статтею 43 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків;

2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;

3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;

4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру;

5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;

7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;

8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;

9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Даний перелік підстав є вичерпним, законодавством не передбачено його розширене тлумачення.

Згідно з частиною першою статті 47 Закону України «Про прокуратуру» розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Відповідно до вимог частина першої, третьої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про прокуратуру», рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

Такі ж вимоги до рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановлені пунктом 120 Положення.

Частиною першою статті 49 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Рішенням КДКП від 22.11.2017 на заступника Генерального прокурора ОСОБА_1. накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Однак, спірне рішення винесено Комісією без дотримання принципу рівності перед законом, закріпленому пунктом 7 частини другої статті 2 КАС України, оскільки в тексті рішення надана правова оцінка доводам дисциплінарної скарги, при цьому, не надано правової оцінки та не прийнято до уваги письмові пояснення ОСОБА_1

Також, судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні порушено принцип пропорційності, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що визначений пунктом 8 частини другої статті 2 КАС України.

Вказане рішення не містить посилань на обставини чи інші фактичні дані (докази), які б свідчили про невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_1 службових обов'язків, а також не визначено ступеня тяжкості вчиненого проступку, не зазначено яку саме заподіяно шкоду від вчиненого діяння, і чи взагалі така шкода мала місце.

З огляду на встановлені в цій справі умови та правове регулювання спірних правовідносин суд встановив, що оскаржене рішення не відповідає вимогам, що викладені в пунктах 3, 7, 8 частини другої статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За частиною другою цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглядаючи адміністративну справу, суд виходить з того, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, дослідивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Керуючись статтями 245, 246, 262, 266 КАС України, підпунктом 5 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним і скасування рішення задовольнити повністю.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 22.11.2017 № 286дп-17 визнати протиправним та скасувати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 02.05.2018.

-------------------------

-------------------------

-------------------------

-------------------------

-------------------------

В.В. Хохуляк

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

Р.Ф. Ханова

В.П. Юрченко Судді Верховного Суду