Справа № 805/2154/18-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 р. Справа№805/2154/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області № 2306 від 28.12.2017 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, на підставі заяви від 13.12.2017 року;

- зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області зарахувати до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоди роботи на «Виробничому об'єднанні «Шахтарськвуголь» Шахта «Комсомолець Донбасу» (Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу») з 01.01.2000 року по 15.03.2017 року та призначити, пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 13.12.2017 року із додатками з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу наданих управлінням Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області №329 від 07.09.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018 року позивач направив позовну заяву, яка надійшла на адресу суду 27.03.2018 року з позовними вимогами до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування позовним вимог зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою з 14.12.2017 року та, оскільки він здобув право на пенсію за вислугою років на пільгових умовах, 13.12.2017 року звернувся до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак, 28.12.2017 року отримав рішення №2306 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю пільгового стажу. З зазначеним не згоден, оскільки має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з наявним пільговим стажем понад десять років, відповідачем зазначений факт не прийнято до уваги, оскільки відсутні пільгові довідки та підприємство, де працював позивач, здійснює свою діяльність на непідконтрольній українській владі території. Вважає, що відповідач таким чином порушує його право на отримання пенсії на пільгових умовах.

17.04.2018 року відповідачем направлено відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.04.2018 року, де зазначив, що вимоги позивача суперечать чинному законодавству та не підлягають задоволенню. Позивач дійсно звернувся до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак ним не було надано пільгових довідок за період роботи на ПРАТ «ДТЕК» шахта «Комсомолець Донбасу» з 26.06.1991 по 31.08.1991 року та з 24.07.1992 по 15.03.2017 року, крім того підприємство фактично знаходиться на непідконтрольній українській владі території. З огляду на вищевказане вважає, що не порушило прав позивача та діяло в межах наданих йому законами та нормативними актами повноважень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), громадянин України, перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області, відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатне здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області з заявою від 13.12.2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області №2306 від 28.12.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 10 років.(а.с.24)

Згідно рішення, до пільгового стажу не зараховано період роботи на підприємстві ПРАТ «ДТЕК шахта «Комсомолець Донбасу» з 26.06.1991 по 31.08.1991 року та з 24.07.1992 по 15.03.2017 року, у зв'язку з відсутністю пільгових довідок за цей період роботи та оскільки підприємство зареєстровано у м. Добропілля, однак фактично знаходиться м. Христівка (м. Кіровське), тобто на непідконтрольній українській владі території. ( а.с. 24 зворот)

За змістом статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.

Позивачем заявлені вимоги про зарахування до пільгового стажу період роботи з 01.01.2000 року по 15.03.2017 року.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_2:

- запис №13 від 26.01.1998 року позивач переведений заступником начальника дільниці із повним робочим днем під землею відповідно до наказу № 98к від

28.01.1998 року;

-запис №14 від 11.09.2006 року позивач переведений гірничим майстром підземним із повним робочим днем під землею відповідно до наказу № 1346/к від

11.09.2006 року;

- запис №15 від 03.11.2006 року позивач переведений заступником начальника дільниці із повним робочим днем під землею відповідно до наказу № 1630к від 06.11.2006 року;

-запис№16, ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» перейменовано в

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу»;

-запис№17, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець

Донбасу» перейменовано в Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець

Донбасу»:

-запис№18, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах наказом «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» № 586 від 02.12.2015

року, Список 1, розділ 1, пункт 1, позиція 1.16;

-запис№19 від 15.03.2017 року позивач був звільнений з підприємства за згодою сторін відповідно до наказу № 801 к від 15.03.2017 року.

Підставою для не зарахування до пільгового стажу роботи спірного періоду в даній справі є відсутність пільгових довідок за спірний період роботи та той факт, що підприємство зареєстровано у м. Добропілля, однак фактично знаходиться м. Христівка (м. Кіровське), тобто на непідконтрольній українській владі території.

Відповідно до довідки №1316-48/2017 від 17.08.2017 року наданої ПРАТ «ДТЕК» шахта «Комсомолець Донбасу» наданої на запит позивача від 01.07.2017 року, вбачається, що підприємство повідомило про неможливість на строк дії виниклої непередбачуваної ситуації (здійснення невстановленими особами дій, направлених на повну блокаду господарської діяльності товариства, що нівелює будь-який доступ до документів Товариства, в тому числі кадрових) підтвердити трудовий стаж (у тому числі пільговий) (а.с.23)

Суд зазначає, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Зазначена правова позиція викладена в постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 року справа № 235/4894/17.

Отже, враховуючи вищезазначене, підтвердженням (доказом), що позивач, у період з 01.01.2000 року по 15.03.2017 року працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці (а.с. 15-17), що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Крім того, позивачем також надано Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5, відповідно до якої за кодом підстав для обліку стажу за ЗПЗ013А1, вбачається, що позивач має спеціальний стаж для отримання пенсії на пільгових умовах.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через відсутність пільгових довідок періоду роботи на підприємстві, яке знаходиться на території непідконтрольній українській владі.

Оцінюючи спірні правовідносини суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidouv. Turkey", "Cyprusv. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozerv/ theRepublicofMoldovaandRussia", "IlascuandOthersv. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Разом з цим, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком, відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Суд вважає, що відповідачем неправомірно не розглянуто питання щодо зарахування до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи на «Виробничому об'єднанні «Шахтарськвуголь» Шахта «Комсомолець Донбасу» (Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу») з 01.01.2000 року по 15.03.2017 року.

Однак, враховуючи той факт, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву з врахуванням вищенаведених обставин.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Як зазначив ЄСПЛ у справі. Latvia (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі Будченко проти України (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, статті 14 Закону № 1788, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані КонституцієюУкраїни та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого спірного рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог яке полягає у скасуванні рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

Згідно з частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, у відповідності до чого підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 470 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області (вул. Тітова, 72-А, смт. Мангуш, Мангушський район, Донецька область, 87400) про визнання протиправними рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області № 2306 від 28.12.2017 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, на підставі заяви від 13.12.2017 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах з 13.12.2017 року з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області (РНОКПП 21983633) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 470 (чотириста сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 27.04.2018 року.

Суддя Христофоров А.Б.