Справа № 629/2215/18
Суддя: Смірнова Н. А.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/2215/18
Номер провадження 2-а/629/56/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.03.2018 року їм був виданий виконавчий лист, який вони 24.04.2018 року подали до відповідача для примусового виконання рішення суду, але 24.04.2018 року державним виконавцем було направлено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання разом з виконавчим листом на підставі п. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Вважають, що неправомірними діями відповідача порушено їх конституційне право , а тому просять скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зобовязав відповідача прийняти виконавчий лист до виконання, відкрити виконавче провадження та виконати вимоги виконавчого документу за рішенням суду. Крім цього просять звільнити їх від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вивчивши подану позовну заяву, суд зазначає наступні обставини.

Статтею 20 КАС України встановлено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів та визначено виключний перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, повязані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: - оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; - уточнення списку виборців; - оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; - оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, повязані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: - примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; - примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; - затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; - продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; - затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; - затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, згідно ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 5 ст. 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

З поданої позивачами позовної заяви та доданої до неї копії повідомлення державного виконавця, копії виконавчого листа встановлено, що виконавчий лист № 629/3323/17, виданий 17 квітня 2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області на підставі рішення суду від 28.03.2018 року про зобовязання обєднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ «1-28») відновити холодне (питне) водопостачання в квартиру № 73 житлового будинку № 28, мікрорайон № 1 м. Лозова, Харківської області за рахунок відповідача. Так, виконавчий лист, виданий по цивільній справі №629/3323/17, яка розглядалась за правилами ЦПК України та позивачі фактично оскаржують дії державного виконавця, під час виконання рішення, постановленого у порядку цивільного судочинства.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що предметом адміністративного позову може бути визнання неправомірними лише тих рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача у сфері саме публічно-правових відносин.

Позов позивачів спрямований на захист прав у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

З наведеного вбачається, що вимоги, заявлені позивачем не відносяться до визначеного ч. 1 ст. 20 КАС України переліку та не стосуються виконання державним виконавцем рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, що видав виконавчий лист.

Таким чином, розгляд вказаного спору не відноситься до предметної юрисдикції Лозівського міськрайонного суду Харківської області як місцевого адміністративного суду та оскарження дій державного виконавця в даному випадку повинно відбуватися в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на викладене, відносно даного спору адміністративний суд не може вважатись "судом, установленим законом" у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що суб'єктний склад та характер спірних правовідносин не містить ознак публічно-правового спору та є цивільно-правовим, так як позивачі фактично оскаржують дії посадової особи ДВС в ході примусового виконання рішення, постановленого місцевим загальним судом, який видав виконавчий лист в цивільному процесі, суд вважає, що в даному випадку не вбачається підстав для його розгляду в порядку адміністративного судочинства. Одночасно суд розяснює позивачам, що заявлені ними спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку та за правилами цивільного судочинства, визначеному розділом VII ЦПК України.

На підставі наведеного та з огляду на предмет позову, у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, оскільки позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобовязання вчинити певні дії не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 170, 248, 287 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобовязання вчинити певні дії, як такої, що не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, повернувши її позивачам з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що розгляд справи за вказаним позовом віднесено до юрисдикції місцевого загального суду першої інстанції у порядку цивільного судочинства (у даному випадку Лозівському міськрайонному суду Харківської області).

Роз'яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що повторне звернення до суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.А. Смірнова