Справа № 804/700/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року Справа № 804/700/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену" Дніпропетровської міської ради до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -
24.01.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства "Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену" Дніпропетровської міської ради до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:
Також, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області до відзиву на позовну заяву надано клопотання про заміну неналежного відповідача.
Частиною 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 23.01.2017 р. № 266 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки КП «Дніпропетровська Дирекція Будівництва Метрополітену» Дніпропетровської міської ради, направлень від 24.01.2017 р. №5099, від 24.01.2017 №5100, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1. ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено перевірку Комунального підприємства "Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 29.01.2017 р., та з питання дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 29.01.2017 р., за результатами якої складено акт від 14.02.2017 р. № 672/04-36-14-01/35986512.
Перевіркою встановлено порушення КП «Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену»:
1. п.274.1 ст.274, п.284.1 ст.284 Податкового Кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов'язання по земельному податку за період з 01.04.2016 р. по 31.07.2016 р. у розмірі 131050,16 грн.;
2. п. 287.3 ст. 287, п. 284.1 ст. 284, Податкового Кодексу України, що призвело до виникнення штрафних санкцій за несвоєчасну сплату суми податкового зобов'язання.
На підставі акта від 14.02.2017 р. № 672/04-36-14-01/35986512, відповідачем прийнято та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення:
Під час розгляду справи судом перевірено прийняте відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Відповідно до положень ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.
Правові засади застосування земельного податку регламентовані розділом XII «Податок на майно» Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).
Згідно з п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Судом встановлено, що КП «Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену» є користувачем земельних ділянок:
Згідно акта перевірки від 14.02.2017 р. № 672/04-36-14-01/35986512, КП «Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену», вказані землі використовуються позивачем за цільовим призначенням: для звершення будівництва робочого ствола № 12 станції метро «Театральна»; для розміщення та експлуатації будівель і споруд міського електротранспорту; для звершення будівництва робочого ствола № 16 станції метро; для звершення будівництва базового майданчика; для звершення будівництва робочого ствола № 14 станції метро «Площа Леніна».
Проведеною перевіркою дотримання вимог податкового законодавства щодо земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлено, що за період 2014 та 2015 роки КП «Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену» задекларовано пільгу по сплаті земельного податку у розмірі 100%, згідно рішень Дніпропетровської міської ради від 25.12.2013 р. №4/45 «Про звільнення підприємств міста від сплати податку за землю у 2014 році» та від 29.12.2014 р. №8/59 «Про звільнення підприємств міста від сплати податку за землю у 2015 році» відповідно.
Так, пунктом 3 додатку 2 до рішення міської ради від 15.07.2015 р. № 3/65 визначено перелік пільг щодо сплати земельного податку для юридичних осіб.
Відповідно до положення п. 3 рішення міської ради від 15.07.2015 р. № 3/65, установлено, що це рішення набуває чинності з 01.01.2016 р.
30.03.2016 року Дніпропетровська міська рада прийняла рішення №8/5 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 «Про місцеві податки та збори на території міста», яким внесено доповнення до рішення міської ради від 27.12.2010 р. №5/6 «Про місцеві податки та збори на території міста», з урахуванням змін, внесених рішеннями міської ради від 28.12.2011 р. №9/19, від 25.12.2013 р. №8/45, від 18.06.2014 р. №7/53, від 28.01.2015 р. №7/60, від 15.07.2015 р. №3/65, а саме:
доповнено пункт 3.1 додатка 2 підпунктами 3.1.10, 3.1.11 та 3.1.12 у такій редакції:
«3.1.10. комунальні підприємства, які надають послуги у сфері міського електротранспорту і метрополітену за регульованими тарифами;
3.1.11. суб'єкти господарювання за земельні ділянки, які використовуються для будівництва об'єктів метрополітену;
3.1.12. суб'єкти господарювання за земельні ділянки, на яких розміщено транзитні модульні містечка для внутрішнього переміщення осіб (до 01.01.2018)».
Також, відповідачем підтверджено в акті перевірки, що рішенням Дніпропетровської міської ради №8/5 від 30.03.2016 р. позивач був звільнений від сплати земельного податку.
Згідно з вимогами п. 284.1 ст. 284 ПК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.
Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.
Відповідно до вимог п. 284.2 ст.284 ПК України, якщо право на пільгу у платника виникає протягом року, то він звільняється від сплати податку починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому виникло це право. У разі втрати права на пільгу протягом року податок сплачується починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому втрачено це право.
Станом на час розгляду даної справи рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 р. № 3/65 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки та збори на території міста» не скасовано. Отже дане рішення є чинним та має бути застосовано КП «Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену» з урахуванням змін, внесених рішенням Дніпропетровської міської ради №8/5 від 30.03.2016 р.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Прийняття рішень, вчинення дій суб'єктами владних повноважень передбачає, зокрема, дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що:
- здійснення повноважень, як правило, не повинно спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, які заплановано досягти;
- якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження повинні бути виправдані необхідністю досягнення більш важливих цілей;
- несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень, повинні бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії;
- для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш «шкідливі» засоби.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За сукупності викладених обставин, враховуючи чинність рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 р. № 3/65 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки та збори на території міста», та оскільки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд визнає податкові повідомлення-рішення такими, що суперечать приписам чинного законодавства, отже підлягають скасуванню.
На підставі викладеного позовна заява Комунального підприємства "Дніпропетровська дирекція будівництва метрополітену" Дніпропетровської міської ради є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1762,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 02 від 14.02.2018 року.
З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1762,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 241-243, 245-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
Рішення суду набуває законної сили у відповідності до положень ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський