Справа № 214/1673/18
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1673/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 травня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону

Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Хурсова Богдана Вікторовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Хурсова Б.В. (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: скасувати постанову про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. винесену молодшим лейтенантом поліції Хурсов Б.В. В обґрунтування позову наводить наступне. 6 березня 2018 року інспектором було винесено постанову про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, він, ОСОБА_1, повертаючи ліворуч не надав дороги пішоходам. Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню за таких підстав.

З постановою не погоджується, так як зі слів поліцейського, він, позивач, порушив пункт 16.2 Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч не надав дорогу пішоходам. Дійсно повертав ліворуч на регульованому перехресті з вул. Генерала Радієвського на вул. Володимира Великого, і начебто порушив п.16.2 Правил Дорожнього руху. Щодо порушення правил проїзду перехрестя зазначає наступне. Відповідно до пункту 16.2 Правил дорожнього руху України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку, також відповідно до п.18.2 Правил дорожнього руху України на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає покарання за проїзд перехресть у зв'язку з ненадання переваги у русі пішоходам на пішохідних переходах. Даного правопорушення не вчиняв, Правил дорожнього руху України не порушував, так як на перехресті, до якого наближався, не було жодного пішохода, для якого могла бути створена перешкода чи небезпека. Якщо інспектор стверджує, що він, позивач, порушив даний пункт Правил, то виникає логічне запитання чому інспектор не долучив до матеріалів справи пояснення пішоходів, яким він, позивач, нібито не надав дорогу та які в даному випадку, відповідно до ст.269 КУпАП, є потерпілими. Вказує, що не встановивши їх особу, не забезпечивши їх участі в процесі, інспектор порушив права потерпілих та зробив неможливим розгляд справи з оцінкою всіх обставин і доказів. У відповідності до ст.256 КУпАП дані цих осіб є відомостями, які мають обов'язково, при наявності потерпілих, зазначатися у протоколі. Щонайменше, в даному разі, пішоходи, яким він, позивач, нібито не надав дорогу, є свідками у справі. Сам характер порушення, про яке йде мова, говорить про неможливість його вчинення без потерпілих та свідків. Вказує, що надавав інспектору запис зі свого відеореєтратору, який достеменно підтверджує, що перешкоди для руху пішохода на перехресті не створював та ним були виконанні всі вимоги правил дорожнього руху України. Вказує, що обставини порушення, засоби та методи його фіксації правопорушення підлягають детальному з'ясуванню у відповідача по справі, так як саме на нього, у відповідності із ч.2 ст.77 КАС України, покладено обов'язок доказування правомірності своїх дій. Згідно приписів Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Вказує, що інспектор не долучив до справи показання свідків, та будь-якими іншими доказами підтвердив викладені у постанові обставини. Наполягає, що в його діях немає складу правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою, ці підстави повинні бути визнані для скасування цієї постанови.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та в своїх поясненнях підтвердив зміст позову.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та міс це розгляду справи був належно повідомлений. При цьому подав відзив, в якому просить справу розглянути за його відсутності та вказує, що не погоджується з позовом з наступних підстав. Наполягає, що постанова винесена законно та обґрунтовано, вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 16.2 ПДР України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку. Під час патрулювання ним 6 березня 2018 було помічено транспортний засіб «Шкода Октавия» , номерний знак НОМЕР_1 Далі за текстом «автомобіль «Шкода»), який повертаючи ліворуч на регульованому перехресті з вул. Генерала Радієвського на вул. Володимира Великого не надав дорогу пішоходу який переходив проїзну частину на яку він повертав ,чим порушив п. 16.2 ПДР України. Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після того, як підійшов до автомобіля, в якому знаходився позивач, представився згідно з п.3 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 цього ж Закону повідомив про причину його зупинки, попросив пред'явити водійське посвідчення реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Також зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Після з'ясування усіх фактичних даних ним, відповідачем, було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення правил проїзду перехресть. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови. Позивачу було роз'яснено, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Наполягає, що вищезазначені вимоги закону, як суб'єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Щодо того що позивач начебто не порушував ПДР зазначає, що відповідно до п. 16.2 ПДР, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку. Відповідно до п. 1.10 ПДР визначення «Дати дорогу» має наступне значення, а саме - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Вказує, що з відеозапису вбачається, як позивач повертаючи ліворуч на регульованому перехресті не надав дорогу пішоходу, а саме маленькому хлопчику шкільного віку, який переходив проїзну частину, хоча у останнього була перевага у русі. Відповідно до п. 1.10 ПДР, перевага - це право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху. Вказує, що позивач, був зобов'язаний, пропустити пішохода який мав перевагу у русі. Як вбачається з перегляду відеозапису, позивач, керуючи автомобілем «Шкода», повертаючи ліворуч на регульованому перехресті, не надав переваги пішоходу а саме маленький хлопчик шкільного віку , який в той час вже переходив дорогу в установленому місці по регульованому пішохідному переходу, при цьому без зменшення швидкості або зупинки перед пішохідним переходом, він продовжив рух та проїхав пішохідний перехід. Вказує, що процес спілкування з позивачем фіксувався на бодікамеру, з перегляду даних відеозаписів добре видно що від позивача ніяких клопотань про залучення свідків не надходило. Звертає увагу на те, що з відеозапису вбачається , що пішохід маленький хлопчик вже перебував на проїзній частині коли позивач виконував маневр повороту ліворуч.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.4), посвідчення (а.с.6).

Також судом був оглянутий диск, наданий позивачем. (а.с.7). При огляді диску встановлено, що на ньому мається один файл. При відкритті файлу мається зображення дороги, по якій рухається оператор. На екрані маються такі цифри "2017/03/06" та "07:52". Коли на екрані зявляться цифри "07:53:28" видно, як на регульованому перехресті, до якого наближається оператор, справа по ходу руху оператора, якщо він буде здійснювати поворот наліво в напрямку пл. О. Поля, мається зображення хлопчика, який здійснює рух на проїзну частину. Далі видно, як опереатор здіюснює поворот наліво.

Також судом був оглянутий диск, наданий відповідачем (а.с.18). При огляді диску встановлено, що на ньому мається два файли. При відкритті файлу з назвою "Факт правопорушення" мається зображення проїзної частині вул. Володимира Великого у м. Кривому Розі, по якій в напрямку від пл. О.Поля рухається оператор. На екрані маються такі цифри "2017/03/06" та "07:52:44". В період часу, коли на екрані зявлються цифри "07:52:44" до того часу, як на екрані зявляються цифри "07:52:49" видно, як на регульованому перехресті, до якого наближається оператор, зліва по ходу руху оператора, мається зображення хлопчика, який здійснює рух по проїзній частині. В цей же проміжок часу мається зображення автомобіля "Шкода", який виїжджає на вул. Володимира Великого справа від оператора та проїжджає попереду хлопчика на відстані близько 1,5 - 2 метри. Змін у швикості руху та напрямку руху хлопчика не мається, на зображення не видно, щоб хлопчик зупиняв свій рух.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належним доказом постанову (а.с.4), так як вона стосується факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами диски (а.с.7, 18), так як вони стосуються руху позивача на регульованому перехресті.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає неналежним доказом посвідчення (а.с.4), так як воно не стосується обставин, які підлягають доказуванню по справі.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.4), та диски (а.с.7, 18), які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.4) та диски (а.с.7, 18), суд вважає достовірними доказами.

Пояснення позивача про те, що він не створив перешкод у русі пішоходу, суд знаходить достовірними, так як вони узгоджуються зі змістом відеозаписів.

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

6 березня 2018 року в період часу з 7 год. 52 хв. до 7 год. 54 хв. Позивач, керуючи автомобілем «Шкода», рухався по вул. Генерала Радієвського в напрямку вул. Володимира Великого. В той час, коли позивач наблизився до регульованого перехрестя вказаних вулиць, невстановлений громадянин, який знаходився на правому боці, якщо рухатися в напрямку пл. О.Поля, став переходити проїзні частину вул. Володимира Великого. Далі позивач, зробивши поворот наліво з вул. Генерала Радієвського, повернув на вул. Володимира Великого, тобто в напрямку пл. О.Поля та проїхав перехрестя попереду невстановленого громадянина на відстані 1,5-2 м. від останнього. При цьому невстановлений громадянин, внаслідок руху позивача через перехрестя, не зупинявся, не змінював напрямку свого руху, на змінював швидкості свого руху. Вказані обставини встановлені поясненнями позивача, змістом відеозаписів, які містяться на дисках (а.с.7, 18).

6 березня 2018 року інспектором відносно позивача була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП за те, що на позивач на регульованому перехресті з вул. Генерала Радієвського на вул. Володимира Великого не надав перевагу пішоходам, які переходили проїзну частину, на яку він повертав, чим порушив вимоги п. 16.2 Правил дорожнього руху. Вказані обставини встановлені поясненнями позивача та постановою (а.с.4).

Під час розгляду справи інспектор не встановив особу потерпілого, не опитав свідків. Вказані обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача, не заперечуються відповідачем.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть.

Як передбачено п.16.2 Правил, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно п. 1.10 терміни «Дати дорогу», наведений у цих Правилах визначає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 122 ч.2 КУпАП може мати в тому випадку, якщо водій при проїзді перехрестя, виконуючи поворот, змусив пішохода, який переходить проїзну частину, змінити напрямок руху або швидкість.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на регульованому перехресті, повертаючи ліворуч, не змусив пішохода змінити напрямок руху, змінити швидкість руху або зупинитися, тобто проїхав перехрестя без порушення вимог пункту 16.2 Правил.

Тому, в діях позивача не малося складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, вирішив справу в порушення вимог закону.

Відповідно до ст. 245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, інспектор діяв з порушенням вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано. Отже винесена інспектором постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав людини та громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Судом встановлено, що позивач не просить визнати протиправною оскаржувану ним постанову. Однак судом встановлено, що ця постанова винесена з порушенням вимог законодавства. Тому для ефективного захисту прав позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати оскаржувану постанову протиправно.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 9, 73-77, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Хурсова Богдана Вікторовича - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, яка 6 березня 2018 року винесена інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Хурсовим Богданом Вікторовичем - визнати протиправною та скасувати.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів, з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Повне рішення складене 5 травня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов