Справа № 822/2734/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2734/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на рішення ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року (ухвалене в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання висновку протиправним зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання висновку протиправним зобов'язання вчинити дії.В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону № 565-ХІІ має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід ІІ групи, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Рішенням ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

04 квітня 2018 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Представник Ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав просив суд їх задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення апеляційної скарги заперечувала просила суд відмовити в її задоволенні.

Інші сторони в судове засідання не з'явились . Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надавши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції неоспорені факти про те, що ОСОБА_5 проходив службу в органах внутрішніх справ з 24.04.2001 року по 15.09.2015 року.

Наказом УМВС в Хмельницькій області від 14.09.2015 року позивач звільнений в запас на підставі пункту 63 "Б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з 15.09.2015 року.

Після звільнення позивач пройшов обстеження у ОСОБА_4 обласній МСЕК. За результатами обстеження отримав довідку серії АГ №0004648, в якій зазначено, що ступінь втрати професійної придатності у відсотках ОСОБА_5 становить 50%, травма пов'язана із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

21.09.2015 року позивачу ОСОБА_4 обласною МСЕК встановлено ІІІ групу інвалідності та видано довідку серії АВ №0570587, згідно якої встановлено захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

24.11.2015 року ОСОБА_5 звернувся із заявою на імя начальника УМВС України в Хмельницькій області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги.

У зв'язку з відмовою Міністерства внутрішніх справ України в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" позивач звернувся до суду.

Постановою від 11 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_4 окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував рішення Міністерства внутрішніх справ України викладене у висновку від 11 грудня 2015 року щодо відмови нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_5, зобов'язав Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 24 листопада 2015 року про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю.

На виконання постанови ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року по справі №822/96/16 Міністерство внутрішніх справ України затвердило висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 206700,00 грн. та платіжним дорученням №226 від 26.12.2016 року перерахувало зазначену допомогу позивачу.

29.03.2017 року ОСОБА_5 повторно пройшов обстеження в ОСОБА_4 обласній медико-соціальній експертній комісії.

В результаті повторного медичного огляду, ОСОБА_4 обласна МСЕК встановила позивачу ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії АГ №0017939.

27.04.2017 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Управління МВС України в Хмельницькій області сформувало висновок від 15.05.2017 року про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 113300,00 грн. вказавши підставою для його складання постанову ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року по справі №822/96/16 та направило цей висновок разом з поданими позивачем документами до МВС України для прийняття рішення.

Листом від 30.06.2017 року № 15/2-2306 МВС України повернуло вказані документи ліквідаційній комісії УМВС України в Хмельницькій області, вказавши, що на виконання постанови ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року по справі №822/96/16 01.11.2016 року висновок про призначення одноразової допомоги ОСОБА_5 затверджений, а виплата здійснена на підставі платіжного доручення №226 від 26.12.2016 року.

Про повернення документів ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області повідомила позивача листом від 11.07.2017 року №704/121/29/03-2017.

Вважаючи дії Ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ) держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно з частиною 6 статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 707 від 12.05.2007 року затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 707).

Пунктом 1 Порядку № 707 передбачено, що у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми.

21.10.2015 року КМУ постановою № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Порядком № 707 установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 року № 208-VIII мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку № 850.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Зазначений перелік підстав є вичерпним.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні справи, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що з 29.03.2017 року у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в розмірі, встановленому частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" та підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850, у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку на ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області

Як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку № 850, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, направила висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та документи, перелік яких визначений Порядком № 850, до МВС України для прийняття рішення.

При цьому, підставою для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у висновку від 15.05.2017 року ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області вказала постанову ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року по справі №822/96/16.

Вказане призвело до повернення МВС України ліквідаційній комісії УМВС України в Хмельницькій області висновку без права на виплату.

Аналізуючи доводи апелянта про те, що в діях ліквідаційної комісії під час складання висновку були відсутні порушення, колегія суддів враховує наступне.

Так, апелянт вказує на те, що позивачем до заяви про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІ групи інвалідності позивачем було надано лише довідку серії АГ № 0017939, згідно якої йому встановлено другу групу інвалідності, а також постанову ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 11.02.2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року по справі №822/96/16. Також, зазначив, що позивач наполягав на тому що виплата повинна бути проведена саме на підставі вказаних рішень.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_5 27 квітня 2017 року направив голові ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області засобами поштового зв'язку заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІ групи інвалідності, у зв'язку із тим, що в період проходження служби в ОВС при виконанні службових обов'язків він отримав другу групу інвалідності., яка була отримана останнім 28 квітня 20128 року (а.с.25).

Крім того, у вищевказаній заяві довів відповідачу до відома про те, що йому на підставі рішення ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 11.02.2016 року, яке залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року йому вже було виплачено одноразову грошову допомогу внаслідок отримання ним 21.09.2015 року 3-ї групи інвалідності, у зв'язку з чим просив провести виплату з урахуванням раніше виплаченої суми.

До вказаної заяви ОСОБА_5 було додано наступні документи, а саме: копію довідки до акту медико - соціальної експертної комісії, довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, копія висновку з матеріалів службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень, копія акту розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного, сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, копія свідоцтва про хворобу, копія паспорта та ідентифікаційного номера, копія посвідчення інваліда війни 2 -групи, довідка з ПАТ НСК" Оранта", реквізити для перерахування грошової допомоги, копія постанова ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 11.02.2016 року, копія ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року.

Будь яких доказів того, що перелік вищезазначених документів був відсутній, апелянтом до апеляційної скарги не надано, відсутні такі докази і в матеріалах справи.

У зв'язку з чим на переконання суду апеляційної інстанції твердження апелянта, що позивачем не було надано належних документів, а також те що позивач наполягав на зазначенні у висновку саме рішення як на підставу для виплати одноразової грошової допомоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому не можуть бути прийняті судом.

Між тим, колегія суддів зауважує, що за приписами ч.ч. 1, 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги відповідача ґрунтуються на обставинах, наявність яких не підтверджена належними доказами по справі, колегія суддів приходить до висновку щодо необґрунтованості доводів апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні даної справи.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем в заяві було зазначено інші підстави аніж викладені у висновку від 15.05.2017 року про призначення ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги сформований Ліквідаційною комісії УМВС України в Хмельницькій області, а тому оскаржуваний висновок прийнятий з порушенням норм Порядку № 850 та підлягає скасуванню.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши доводи апелянта та наявні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням норм чинного законодавства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджують неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, то підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 травня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8