Справа № 805/2296/18-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 р. Справа№805/2296/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1) до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Б. Горбатова, 57), третя особа, ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, третя особа, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності щодо не виплати адресної допомоги починаючи з 01 листопада 2016 року та зобов`язання поновити виплату адресної допомоги та нараховувати на розрахунковий рахунок уповноваженого представника родини ОСОБА_2 негайно, після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що у період з 08.12.2014 позивача взято на облік внутрішньо переміщених осіб в управлінні праці та соціального захисту населенння Бахмутської міської ради.

У зв`язку з тим, що позивач 24.12.2015 року був звільнений з роботи адресна допомога призначена із зменшенням її розміру та припинена з 24.04.2016 року.

01.11.2016 року позивача прийнято на роботу в ТОВ «Інструмент Донбасс» в якості торгівельного представника.

Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з заявою про подальше отримання щомісячної адресної допомоги.

Листом відповідача від 22.01.2018 року №Д-46 позивачу відмовлено в отримання адресної допомоги з посиланням на п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно якого особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні щомісячної державної допомоги протиправними та такими, що порушують його конституційні права, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача до суду надав відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради позивач перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб з 08.12.2014 року.

Дружині позивача, ОСОБА_2, як уповноваженому представнику родини, відповідно до Порядку №505 була призначена адресна допомога.

У зв`язку з тим, що позивач був звільнений з роботи 24.12.2015 року адресна допомога на позивача призначена із зменшенням її розміру та припинена з 24.04.2016 року.

За наступним зверненням дружини позивача 17.06.2016 року допомога була призначена лише на неї та на його доньку; розмір допомоги становить 1326,00 грн щомісячно (442,00 грн. - на дружину та 8884,00 грн. - на дитину).

На підставі вищевикладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Відповідно до копій паспортів позивача та його дружину ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно копій довідок від 08.12.2014 року № виданої ОСОБА_1 та від 16.12.2014 року № виданої ОСОБА_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач та його дружина перемістились та фактично проживають/перебувають за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та його дружина знаходяться у шлюбі з 23.11.2011 року, прізвища після реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ОСОБА_2, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку.

08.12.2014 позивача взято на облік внутрішньо переміщених осіб в Управлінні праці та соціального захисту населенння Бахмутської міської ради.

У зв`язку з тим, що позивач 24.12.2015 року був звільнений з роботи адресна допомога призначена із зменшенням її розміру та припинена з 24.04.2016 року.

Відповідно довідки від 20.02.2018 року №2002/2 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Інструмент Донбасу» з 01.11.2016 року позивача прийнято на роботу до ТОВ «Інструмент Донбасу» в якості торгівельного представника.

19 грудня 2016 року дружина позивача ОСОБА_2 звернулась до відповідача, як уповноважений член родини, з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Разом з заявою дружиною позивача було надано довідку про доходи в якій вказано, що ОСОБА_1 з 01 листопада 2016 року працює торгівельним працівником на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інструмент Донбасу».

У зв`язку з тим, що відповідачем не було призначено щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання 16.01.2018 року позивач особисто звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з заявою про надання інформації щодо ненарахування адресної допомоги.

Листом від 22.01.2018 року №Ж-46 Управління праці та соціального населення Бахмутської міської ради позивачу відмовлено у призначенні щомісячної державної допомоги як внутрішньо переміщеній особі посилаючись на п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно якого особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що Кабінет Міністрів України, зокрема, координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок №505).

Порядок № 505 визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Згідно із пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно із пунктом 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, до заяви, в якій уповноважений представник сім'ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаються копії документів, визначених в абзаці сьомому пункту 3 цього Порядку, засвідчені підписом уповноваженого представника сім'ї.

Згідно із пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога не призначається у разі якщо будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Таким чином, для продовження отримання особою щомісячної адресної внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, необхідно дотримання таких умов: особа повинна: постійно проживати на території України; бути внутрішньо переміщеною; знаходитися на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад; уповноважений представник сім'ї особи, яка бажає отримати таку допомогу, повинен звернутися до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'явити паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, письмові згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, і при цьому в заяві має бути повідомлено про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги; особа не повинна бути власником або мати членів сім'ї, які мають у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або членів сім'ї, які мають на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Виходячи з норм пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Виплата щомісячної адресної допомоги була припинена позивачу на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, проте суд не може погодитися із тим, що позивач після працевлаштування не має права на призначення щомісячної адресної допомоги.

Згідно із абзацом 8 пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Із змісту вказаного абзацу 8 пункту 3, а також із змісту вищенаведених пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд враховує, що дружина позивача ОСОБА_2, як уповноважений представник родини зверталася до відповідача із заявою про призначення щомісячної допомоги 19.12.2016 року, з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю, якою було підтверджено, що ОСОБА_1 з 01 листопада 2016 року працює на посаді торгівельного представника. Таким чином, вищевказана допомога повинна була бути призначена позивачу з дня звернення за її призначенням та максимум на строк 6 місяців, але не довше місяця зняття з обліку в уповноваженому органі включно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку із чим слід зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 19.12.2016 року.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання відповідача утриматись від подальшого призупинення виплати адресної допомоги, суд зазначає, що в судовому порядку підлягає захисту порушене право, а не право, яке може бути порушено в майбутньому. Оскільки на теперішній час неможливо встановити факт порушення відповідачем права позивача на соціалне забезпечення у майбутньому, така вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1) Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Б. Горбатова, 57), третя особа, ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, яка полягає у невиплаті адресної допомоги ОСОБА_1 відповідно до заяви від 19.12.2016 року.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради поновити виплату адресної допомоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та нарахувати на розрахунковий рахунок уповноваженого представника родини ОСОБА_2 з 19.12.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області (, Донецька область, м. Дружківка, вул. Я. Мудрого, 40) (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаш Г.П.