Справа № 641/1175/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 641/1175/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.04.2018, суддя Фанда О.А., м. Харків61068, повний текст складено 06.04.18 по справі № 641/1175/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора відділу Безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Харківській області Поліщук Олександра Андрійовича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 858632 від 18 лютого 2018 року та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить постанову від 18 лютого 2018 року, винесену інспектором відділу БДР УПП у Харківській області Поліщуком О.А. про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2,3 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. скасувати, провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Комінтернівський районний суд м. Харкова від 06.04.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує , що у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб постанова, окрім об'єктивної сторони правопорушення з покликанням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особу і які службові обов'язки на неї покладено. Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, яким саме нормативним актом передбачено порядок такого погодження, що включає в себе цей порядок та що саме із встановленого порядку було порушено. Натомість спірна постанова не містить таких відомостей. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів, які б визначали його службові обов'язки щодо погодження порядку з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах. Також, вважає , що він не є належним суб'єктом, так як суб'єктами правопорушень за ч. 1 ст. 140 КпАП України можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Згідно наданої роздруківки заявки вбачається, що позивач є відповідальним за аварійне розриття на зеленій зоні за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 2 , оскільки він закінчив розриття в робочий день 16.03.2018 р. , тому 18 лютого, в вихідний день був вдома, тому жодних ремонтних робіт 18.03.2018, як вказано в постанові , за даною адресою не проводив , ремонтні роботи в вихідний день 18.03.2018 р. проводили працівники , які замінювали труби водопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до винесеної постанови серії БР № 858632 18 лютого 2018 року о 13-15 годині по пр. Льва Ландау 2 в м. Харкові ОСОБА_1 будучи посадовою особою, а саме начальником 1 магістралі Слобідської філії відповідальним за проведення робіт, проводив роботи інженерних комунікацій без погодження з уповноваженим органом Патрульної поліції і з порушенням нормативів щодо обладнання місць провадження робіт, при цьому місце робіт не було огороджено відповідними технічними засобами організації дорожнього руху, чим допустив порушення Закону України «Про дорожній рух» ст. 52-3 та п. 1.5 Правил дорожнього руху України, п. 32.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.ч. 2,3 ст. 140 КУпАП.

Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.02.2018 року встановлено, що по пр. Льва Ландау, 2 в м. Харкові, забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», при цьому експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, покриття проїзної частини має місце проведення робіт в межах червоних ліній вулиць (доріг) без попереднього погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, в місці проведення робіт відсутні необхідні технічні засоби організації дорожнього руху.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що згідно наданої позивачем роздруківки заявки вбачається, що за аварійне розриття на зеленій зоні за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 2 відповідальною особою є ОСОБА_1 Згідно посадової інструкції начальника магістрального району № 1 п.2.19 вбачається, що начальник зобов»язаний забезпечити безпечні умови праці. Забезпечити наявність на місці виробництва робіт відповідні огородження, плакати, знаки безпеки, а також вжиття заходів безпеки для оточуючих людей та територій. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП є доведеним, а дії інспектора патрульної поліції щодо складення відносно позивача постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності на підставі наявних доказів правомірними, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою, третьою статті 140 КУпАП, об'єктивно підтверджується відеозаписом та фото з місця правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Згідно із ч. 2 ст. 140 КУпАП порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 32.1 розділу 32 «Окремі питання дорожнього руху, що потребують узгодження» Правил дорожнього руху, з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; б) умови та порядок руху колон у складі більш як п'яти механічних транспортних засобів; в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів;

З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Згідно із п. 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30 березня 1994 р. № 198 із змінами та доповненнями (далі - Правила № 198), єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони (далі - Правила) поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об'єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Відповідно до п. 10 Правил № 198 контроль за дотриманням цих Правил здійснюється власниками дорожніх об'єктів або уповноваженими ними органами та уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Пунктом 20 Правил № 198 передбачено, що у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг і червоних ліній міських вулиць і доріг забороняється розташовувати будь-які споруди або об'єкти без погодження з власниками автомобільних доріг та уповноваженим підрозділом Національної поліції.

З аналізу вищевказаних норм законодавства суд робить висновок,, що проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, із розташуванням будь-яких споруд або об'єктів у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг і червоних ліній міських вулиць і доріг без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції становить склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга і третя статті 140.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258).

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегія суддів вказує на те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, об'єктивно підтверджується відеозаписом та фото з місця вчинення правопорушення, Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.02.2018 року , які містяться в матеріалах справи, що по пр. Льва Ландау, 2 в м. Харкові, забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», при цьому , позивач, перебуваючи відповідальною посадовою особою, не узгодив з органами Національної поліції місце проведення робіт в межах червоних ліній вулиць (доріг), в місці проведення робіт відсутні необхідні технічні засоби організації дорожнього руху.

Також, факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується запереченнями до постанови , в яких позивач вказує на те , що на момент складання постанови вже було повідомлено чергову частину про проведення аварійних робіт , на ділянці знаходився робітник КП «ХТМ» та контролював проведення робіт, деякі транспортні засоби були переставлені із зони перехідного тротуару , а інші не заважали проїзду на дорозі.

Матеріалами справи підтверджено, що за аварійне розриття за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 2 відповідальною особою є ОСОБА_1, а згідно посадової інструкції начальника магістрального району № 1 п.2.19 вбачається, що начальник зобов»язаний забезпечити безпечні умови праці. Забезпечити наявність на місці виробництва робіт відповідні огородження, плакати, знаки безпеки, а також вжиття заходів безпеки для оточуючих людей та територій.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Об'єктом правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Власники дорожніх об'єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, користувачів дорожніх об'єктів та спеціалізованих служб організації дорожнього руху повинні забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об'єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об'єктів, забрудненню навколишнього середовища. Власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а у разі неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до чинних нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об'єктах, виявляти аварійно небезпечні ділянки і місця недоліки; сповіщати виконавчі органи відповідних рад та учасників дорожнього руху про закриття або обмеження руху, стан дорожнього покриття і рівень аварійності на відповідних ділянках, погодно-кліматичні та інші умови; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими чинними нормами; після закінчення робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзд і негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних подій та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 140 КУпАП, характеризується наявністю як умислу, так і необережності

За таких обставин, відповідачем доведено, що у діях позивача 18.02.2018року був наявний склад адміністративного правопорушення, у зв'язку із чим колегія суддів погоджується з постановою суду першої інстанції про відому у задоволенні позову.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі № 428/10341/17, які в силу приписів ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховуються судом при застосуванні таких норм права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 243, 250, 272, 286, 310, 315, 321 ,323,325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.04.2018 по справі № 641/1175/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Тацій А.М. Григоров