Справа № 823/1295/18
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року справа № 823/1295/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до голови виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність субєкта владних повноважень виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського районного суду Черкаської області і його голови ОСОБА_2;

- зобовязати колегіальний орган розглянути запит позивача на інформацію з реєстраційним №18 від 05.03.2018 і надати запитувану інформацію у повному обсязі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на його думку відповідач здійснив бездіяльність щодо ненадання копій документів на письмовий запит позивача на отримання публічної інформації, що є порушенням Закону України Про доступ до публічної інформації.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що запитувана позивачем інформація стосується розгляду судової справи, а тому відносини щодо такого звернення врегульовані процесуальним законодавством, про що листом від 14.03.2018 повідомив позивача. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із запитом від 05.03.2018 №18 до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради, в якому просив в межах строків, встановлених Законом України Про доступ до публічної інформації надати:

- копію клопотання про розгляд справи №702/82/17 у відсутність представника Лукашівської сільської ради;

- копію заперечення проти доповнення до позовної заяви від 30.01.2017 у справі №702/82/17.

На вказаний запит відповідачем надана відповідь від 14.03.2018 №82, з якої вбачається, що запитувана позивачем інформація подана в суд, а її копії не зберігаються. Крім того розяснено, що позивач, як учасник справи має право ознайомлюватись із матеріалами справи та отримувати копії відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд врахував таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації, здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовані законами України від 2 жовтня 1992 року №2657-XІІ "Про інформацію" (далі - Закон №2657-XІІ), Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011 року №2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ) та іншими нормативно-правовими актами.

Ч.1 ст.3 Закону №2657-XІІ встановлює право кожного на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно зі ст.1 Закону №2939-VІ публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Ч.2 вказаної статті передбачено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов'язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із ст. 12 Закону №2939-VI суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 2939- VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Таким чином, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо не суб'єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частин 1, 4 статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту, а у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Із запиту позивача від 12.03.2018 №23 вбачається, що запитувана інформація стосується поданих Лікушівською сільською радою процесуальних документів під час розгляду справи №702/82/17, зокрема копій клопотання про розгляд справи у відсутність представника та заперечення проти доповнення до позовної заяви.

На вказаний запит відповідачем надана відповідь від 14.03.2018 №82, з якої вбачається, що запитувана позивачем інформація подана в суд, а її копії не зберігаються. Крім того розяснено, що позивач, як учасник справи має право ознайомлюватись із матеріалами справи та отримувати копії відповідно до вимог процесуального законодавства.

Так, частина 2 ст.2 Закону №2939-VI визначає, що цей Закон не поширюється на відносини, зокрема, у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Відповідно до пунктів 4.1.-4.3. Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.з2016 №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" процесуальні закони (Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України) регламентують спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників відповідних процесів до інформації, створеної (одержаної) у ході (досудового) судового провадження.

Доступ осіб, які беруть участь у розгляді справи, та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки, до інформації, створеної (одержаної) у ході судового провадження, до судових рішень забезпечується у порядку, встановленому процесуальним законодавством, з урахуванням передбачених нормами Закону України "Про доступ до судових рішень" особливостей.

Звернення особи стосовно судового розгляду справи, у якій вона бере участь, належить адресувати до суду як суб'єкта процесуальних правовідносин на підставі процесуального законодавства (пункт 1 частини першої статті 22 Закону №2939-VI).

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідач не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, про що позивачу відповідачем надана відповідь від 14.03.2018 №82.

Стосовно твердження позивача, що відповідач надав відповідь не у строк, передбачений ч.1 ст.20 Закону №2939-VI, суд врахував, що вказана норма передбачає надання відповіді на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд встановив, що запит позивача зареєстрований відповідачам 05.03.2018, а відповідь надана листом від 14.03.2018.

Суд врахував, що на підставі ст.73 Кодексу законів про працю України 8 березня є святковим днем. Згідно з Розпорядженням КМУ від 11.01.2018 №1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році" 9 березня 2018 року є вихідним днем. 10 та 11 березня 2018 року вихідні дні (субота, неділя).

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідь на вищевказаний запит позивача надана йому протягом пяти робочих днів, з дня його реєстрації відповідно до вимог ч.1 ст.20 Закону №2939-VI.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У звязку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Рідзель

Рішення складене у повному обсязі 02.05.2018.