Справа № 591/267/18
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/267/18
Провадження № 2-а/591/200/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання Майбороди А.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Сумах в особі інспектора роти № 3 батальйону УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 07 січня 2018 року інспектор роти №3 батальйону УПП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 склала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №965654, яким зафіксовано порушення ним вимог п. 15.4 Правил дорожнього руху, за що притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Вважає зазначену постанову незаконною в звязку з тим, що Правил дорожнього руху України він не порушував. Свої вимоги мотивує тим, що при винесенні оскаржуваної постанови йому не були розяснені права, а тому він був позбавлений права на правову допомогу, а також права подати матеріали, які характеризують його особистість та відображають матеріальний стан. Зазначає, що при винесенні постанови відповідач керувався лише особистою думкою, бо інших доказів по справі немає. Також вказує на те, що постанова не містить викладу обставин, установлених при розгляді справи.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 965654, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог п. 15.4 Правил дорожнього руху, за що притягнуто останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2018 року відкрито провадження за вказаним адміністративним позовом та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 07 січня 2018 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області інспектор роти УПП в Сумській області ОСОБА_2 несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення дорожнього руху разом з інспектором роти №3 Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 Близько 11.40 год. 07 січня 2018 року на вул. Набережна р. Стрілки нарядом було виявлено автомобіль Ліфан, номерний знак НОМЕР_1, водій якого здійснив зупинку в два ряди, чим порушив вимоги п. 15.4 правил дорожнього руху. Відповідач пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 15.4 ПДР, а саме: здійснив зупинку транспортного засобу в два ряди, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач розяснила позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Одразу ж розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, відповідач винесла постанову БР №965654 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідач оголосила постанову та вручила її копію позивачу. Зазначає, що свідком зазначеної події є інспектор роти №3 Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, який перебував на місці скоєння правопорушення. Враховуючи, що відповідачем було виявлено правопорушення, а також усні пояснення свідка ОСОБА_3 були всі підстави прийняти рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вважає, що оскаржувана постанова за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Тому просить залишити без змін оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, а позовну заяву без задоволення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2018 року вирішено провести розгляд справи за позовом ОСОБА_1 в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін з призначенням судового засідання 26 березня 2018 року.

26 березня 2018 року у звязку з відсутністю відомостей про належне повідомлення позивача про час та дату судового засідання розгляд справи відкладено на 16 год.00 хв. 18 квітня 2018 року.

В звязку з неявкою в судове засідання свідка та його повторним викликом у справі оголошено перерву до 02 травня 2018 року.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов, посилаючись на те, що він не порушував Правила дорожнього руху. Повідомив, що він рухався по вул. Набережна р. Стрілки в напрямку Макдональдса. Так як він чекав, щоб звільнилося паркувальне місце, побачив маршрутне таксі, у якого був ввімкнутий сигнал повороту. Він ввімкнув «аварійку», маршрутка вимкнула сигнал, і він поїхав далі. Зазначив, що зупинки не було, також як і стоянки, оскільки зупинка була для надання переваги у русі. Коли його зупинили патрульні поліцейські, йому розяснили, що він зробив зупинку з порушенням ПДР та вручили постанову. При цьому пояснень він не надавав, права йому не розяснялися.

В судовому засіданні, яке відбулося 18 квітня 2018 року, відповідач заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що здійснюючи патрулювання, вони їхали з Покровської площі на вул. Набережна р. Стрілка та побачили як стояв автомобіль, в якому різко ввімкнулася «аварійка» і він поїхав. Коли вони наздогнали позивача, він також не був пристебнутий паском небезпеки. Позивачу були зачитані права: ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого вона пішла до патрульного автомобіля та склала постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначила, що відеореєстратор не був ввімкнений в момент вчинення позивачем правопорушення, оскільки з нього скачувався відеофайл. Також не були ввімкнені нагрудні камери.

У судове засідання 02 травня 2018 року відповідач не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 07 січня 2018 року, винесеної інспектором роти № 3 батальйону УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 07.01.2018 р. об 11 год. 40 хв. в м. Суми по вул. Н. річки Стрілки водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем LiFAN 320, д/н ВМ 7248 BE, здійснив зупинку в два ряди, чим порушив п. 15.4 ПДР (а.с.14).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Ст. 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростували доводи позивача з приводу порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжкам.

Пунктом 15.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідачем було прийнято до уваги факт порушення позивачем ПДР України, та прийнято рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Допитаний в судовому засіданні свідок інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 дав пояснення, що близько 2 місяців потому десь о 15 годині він під час несення служби з інспектором патрульної служби ОСОБА_2, повертаючи на вул. Набережна р. Стрілки, побачили автомобіль, який здійснив зупинку в два ряди. Коли вони розвернулися, автомобіль почав рух і зупинився за пішохідним переходом біля Макдональдсу. Позивачу було розяснено суть правопорушення та права. Після цього інспектор Мага К.В. винесла постанову про накладення на позивача стягнення. Жодних письмових клопотань від позивача не надходило. Водій заперечував факт вчинення правопорушення.

В той же час суд критично оцінює такі показання свідка, оскільки він є напарником відповідача, а отже є заінтересованою особою у розгляді справи.

Інших доказів, які б спростовували доводи позову щодо невчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також порушення порядку розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, суду надано не було.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в порушення ст.77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, оскільки вони не спростовані відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 965654 від 07 січня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп., та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко