Справа № 808/720/18
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 березня 2018 року о/об 09 год. 07 хв.Справа № 808/720/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69076, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1)

до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69076, м.Запоріжжя, вул.Запорозького козацтва, буд.25-А; )

про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (надалі - відповідач, Правобережне ОУПФУ м.Запоріжжя), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах з 19.02.2018, відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення про призначення пенсії за віком (2015, 2016, 2017); 2) зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 19.02.2018, відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення про призначення пенсії за віком (2015, 2016, 2017), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позивач у позові (а.с.3-5) зазначив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.04.1989 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (Хортицький район м.Запоріжжя) та отримує пенсію у відповідності до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №1. З 26.04.2004 позивач має право на призначення пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і 19.02.2018 звернулась до Правобережного ОУПФУ м.Запоріжжя з заявою про призначення їй пенсії за віком у відповідності до ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарних роки, що передують зверненню з заявою про перерахунок пенсії. Але відповідач листом від 20.02.2018 №74/К-4 відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на загальних підставах. При цьому, при розрахунку пенсії за віком відповідачем застосовується показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік (абз.1 ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" при переході з одного виду пенсії на інший). З даними діями позивач не згодна, вважає їх такими, що порушують її права та інтереси. Так, відповідачем 26.04.1989 ОСОБА_1 призначено пільгову пенсію із зниженням пенсійного віку у відповідності до п."а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Станом на день призначення пенсії ОСОБА_1 виповнилось 45 років, отже, пенсію у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивачці не могло бути призначено. Після призначення ОСОБА_1 пенсії вона працювала до червня 2002 року, тобто майже 13 років. Після досягнення віку 60 років ОСОБА_1 отримала право на призначення пенсії за віком на загальних підставах. Умовою для призначення даного виду пенсії є як раз досягнення жінками віку 55 років та наявності 15 річного трудового стажу. Таким чином, позивачу має бути призначено пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Перехідні положення Закону роз'яснюють, зокрема, що виплати і доставка пільгових пенсій та за вислугу років здійснюється Пенсійним фондом тимчасово, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, оскільки вони не є пенсіями за віком за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Звідси, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено виплати пенсій за рахунок підприємств або з Державного бюджету України. Тож, в даному випадку не можна вважати, що позивачці за даним Законом пенсію вже призначено. Тобто, пенсії, призначені по Списку №1, №2, по вислузі років та особам, які працювали або працюють на підземних роботах, призначаються і виплачуються відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.25-27), де зазначено, що управління не мало правових підстав для повторного призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 оскільки пенсія за нормами вказаного Закону їй вже була перерахована з 01.01.2004. Так, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному ОУПФУ м.Запоріжжя та з 26.04.1989 отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, яку призначено у відповідності до Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956 та Положення "Про порядок призначення та виплати державних пенсій", затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №590 від 03.08.1972. Факт призначення пільгової пенсії підтверджується протоколом №7/128 від 25.04.1989. З 01.01.1992 пенсію позивачу перераховано відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01.01.2004 набрав чинності Закон України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пенсію позивачу з 01.01.2004 перераховано за нормами цього Закону, що підтверджується відповідним розпорядженням. Коефіцієнт страхового стажу визначений по ст.ст.24, 25 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та склав 0,52667. Заробітна плата для обчислення пенсії визначена згідно ст.40 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати за 2002 рік та становила 380,49 грн. (коефіцієнт заробітної плати 1,24159 х 306,45 грн. - середня заробітна плата за 2002 рік). Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати та сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України. Тому, за особистими заявами ОСОБА_1 проводилися перерахунки її пенсії по стажу та заробітку (розпорядження від 22.09.2003, 18.12.2004, 27.07.2006). Також пенсія позивача неодноразово перераховувалася у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ч.3 ст.42 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») та відповідно до ч.2 ст.42 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на момент перерахунку пенсії) - 20 відсотків показника зростання середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески. 11.10.2017 набрав чинності Закон України №2148-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким внесено зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно з абз.1 п.4-3 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень - 1452,00 грн., з якою розраховується, зокрема, доплата за понаднормативний стаж. Тобто, з 01.10.2017 позивачу проведено перерахунок пенсії за матеріалами, які містяться у пенсійній справі із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні в розмірі 3764,40 грн., з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% та розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розмірі 1452,00 грн. 19.02.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою в довільній формі про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, як передбачено ч.2 ст.40 цього Закону. Листом №74/К-4 від 20.02.2018 позивачу було повідомлено, що відсутні законні підстави для призначення йому пенсії за віком згідно з ст.26, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з тим, що позивач вже отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Законодавством, за яким призначена позивачу пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку, також було встановлено коло працівників, які отримували право на пенсію за віком після досягнення 60 років (для чоловіків) та 55 років (для жінок) - ст.8 Закону СРСР "Про державні пенсії", ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", так само як і в ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Отже, Законом України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на підставі якого позивач просить призначити пенсію за віком, збережена правонаступність положень попередньо діючого Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону СРСР "Про державні пенсії". За змістом ст.2 Закону СРСР "Про державні пенсії", ст.2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком на пільгових умовах, яка призначена позивачу з 26.04.1989 є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За приписами ч.2 ст.40 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Тобто, дана норма застосовується виключно під час призначення пенсії. Чинне законодавство України не передбачає можливості призначення пенсії більше одного разу. Будь-який перехід з одного виду пенсії на інший після первинного призначення може бути здійснений лише як переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог ст.45 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Звертаючись у квітні 1989 року до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач використав право первинного призначення пенсії. Даний вид пенсії (пенсія за віком на пільгових умовах) не є іншим у розумінні ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тому, відсутні підстави для повторного призначення одного й того ж виду пенсії за одним і тим же Законом.

Відповідач заперечував проти позову.

Дослідивши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.04.1989 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (Хортицький район м.Запоріжжя) та отримує пенсію у відповідності до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №1.

З 26.04.2004 позивач набув право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і 19.02.2018 звернулась до Правобережного ОУПФУ м.Запоріжжя з заявою про призначення їй пенсії за віком у відповідності до ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарних роки, що передують зверненню з заявою про перерахунок пенсії.

За Розпорядженням №103146 від 27.07.2006 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із зміною стажу та заробітку; загальний стаж становить: 41 рік 9 місяців 8 днів, з яких робота за Списком №1 становить 11 років 6 місяців 8 днів (а.с.15).

Відповідач листом (№74/К-4 від 20.02.2018) відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

Судом досліджено Лист Правобережного ОУПФУ м.Запоріжжя (№74/К-4 від 20.02.2018), в якому, зокрема, зазначено: "… На Ваше звернення повідомляємо, що Вам призначена пенсія за віком на пільгових умовах з 26.04.1989 згідно Закону СРСР "Про Державні пенсії", який прийнятий Верховною Радою СРСР 14.07.1956 та Положенням "Про порядок призначення та виплати державних пенсій" (далі Положення) затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590. Відповідно до п."а" ст.9 Закону України Закону СРСР "Про Державні пенсії" право на призначення пенсії на пільгових умовах мають працівники та службовці на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах - по списку виробництв, цехів, професій та посад, затвердженому Радою Міністрів СРСР. Згідно п.92 Положення пенсії за віком працівникам та службовцям на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах призначаються на пільгових умовах та в пільгових розмірах, якщо не менше половини всього стажу, необхідного їм для призначення пенсії за віком (підпункт "а" пункту 16 Положення) на зазначених роботах (незалежно від міста останньої роботи), зокрема жінкам - при досягненні 45 років та при стажі роботи не менше 15 років. Пенсія за віком, згідно ст.17 цього Закону, призначається довічно незалежно від працездатності. З 01.01.1992 Ваша пенсія перерахована відповідно до ст.98 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з 01.01.2004 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими збережена правонаступність положень попередньо діючого Закону СРСР про Державні пенсії та Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно п.1 ст.43 Закону перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Оскільки Вам призначена та виплачується пенсія за віком по Списку 1, то права на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" немає, бо Вам вже призначена та виплачується пенсія за віком зі зменшенням віку виходу на пенсію на 10 років. На Ваше звернення надаємо копію розпорядження про призначення пенсії (додаток). …" (а.с.7).

Вирішуючи по суті переданий на розгляд публічно-правовий спір суд виходить з наступного.

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку (ст.6 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення").

У ст.2 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у п.16 Розділу XV Прикінцеві положення якого визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Тобто, положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

У ч.1 ст.9 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.2 ст.40 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (на застосуванні якої наполягає позивач) заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії. … Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати; … У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу). У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії. При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Відповідач наполягає на тому, що звертаючись у квітні 1989 року до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач використав право первинного призначення пенсії. Будь-який перехід з одного виду пенсії на інший після первинного призначення може бути здійснений лише як переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог ст.45 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як передбачено ч.3 ст.45 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Тобто, ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Як з'ясовано судом і не заперечується сторонами, ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах з 26.04.1989 згідно Закону СРСР "Про Державні пенсії", прийнятого 14.07.1956 Верховною Радою СРСР, та Положення "Про порядок призначення та виплати державних пенсій", затвердженого 03.08.1972 постановою Ради Міністрів СРСР №590.

19.02.2018 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, як передбачено ч.2 ст.40 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший (як на тому наполягає відповідач).

У ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено: "1. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; …".

Суд не приймає доводи відповідача, оскільки в ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Відтак, враховуючи, що пенсія позивачеві була призначена на пільгових умовах відповідно до Закону СРСР "Про Державні пенсії", прийнятого 14.07.1956 Верховною Радою СРСР, та Положення "Про порядок призначення та виплати державних пенсій", затвердженого 03.08.1972 постановою Ради Міністрів СРСР №590, а із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувсь вперше, то дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком є протиправними.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-612а14, де визначено, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору. Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69076, м.Запоріжжя, вул.Запорозького козацтва, буд.25-А; ) щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 (69076, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) пенсії за віком на загальних підставах з 19.02.2018, відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення про призначення пенсії за віком (2015 рік, 2016 рік, 2017 рік).

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69076, м.Запоріжжя, вул.Запорозького козацтва, буд.25-А; ) призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 19.02.2018, відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення про призначення пенсії за віком (2015 рік, 2016 рік, 2017 рік), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

У стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову до суду - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 30.03.2018.

Суддя О.О. Прасов