Справа № 681/1571/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 травня 2018 року

Київ

справа №681/1571/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15935/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ, ПФУ відповідно) на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року (суддя Сушко О.О.) у справі № 681/1571/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області (далі - ГУ НПУ), третя особа - ГУ ПФУ, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ НПУ про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у видачі довідки на його письмове звернення для здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року.

Полонський районний суд Хмельницької області постановою від 05 грудня 2016 року позовні вимоги задовольнив.

Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 січня 2017 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ залишив без руху, запропонував у строк до 25 січня 2017 року усунути недоліки скарги щодо відсутності доказів сплати судового збору скаржником.

На виконання цієї ухвали ГУ ПФУ звернулось до суду з проханням про звільнення від сплати судового збору через відсутність коштів та не затвердження бюджету ПФУ на 2017 рік.

Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20 лютого 2017 року відмовив ГУ ПФУ у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ГУ ПФУ на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2016 року повернув скаржнику.

Своє рішення суд мотивував тим, що обмежене фінансування або ж несвоєчасне перерахування коштів з Державного бюджету державній установі, яка діє як суб'єкт владних повноважень, на думку суду, не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору. Зміни до Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), відповідно до яких органи ПФУ звільнено від сплати судового збору, набрали чинності 01 січня 2017 року, у той час як апеляційну скаргу ГУ ПФУ подало 23 грудня 2016 року. З огляду на це, суд указав, що до вказаних відносин слід застосовувати положення законодавства щодо стягнення судового збору, чинні на момент подання апеляційної скарги. Станом на грудень 2016 року органи ПФУ сплачували судовий збір на загальних підставах.

ГУ ПФУ не погодилося із рішенням суду апеляційної інстанції і звернулося із касаційною скаргою про його скасування та направлення справи для розгляду по суті до суду апеляційної інстанції.

Скаржник покликається на положення пункту 18 частини першої статті 5 Закон № 3674-VI (в редакції Закону України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»; далі - Закон № 1774-VIII), згідно з якими ПФУ та його органи починаючи з 01 січня 2017 року звільнені від сплати судового збору. З огляду на наведені норми та положення статті 58 Конституції України вважає, що станом на момент розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2016 року воно звільнене від обов'язку сплати судового збору за її подання.

Колегія суддів переглянула судове рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, з'ясувала повноту фактичних обставин, встановлених судами, правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшла висновку про таке.

Суд апеляційної інстанції правильно указав, що оскільки внесені Законом № 1774-VIII зміни набрали чинності 01 січня 2017 року, а апеляційна скарга ГУ ПФУ подана до суду 23 грудня 2016 року, тобто на час дії Закону № 3674-VI в редакції Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», то з урахуванням принципу дії закону в часі застосуванню підлягає той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого настали/мали місце події (факти).

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1 рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу ГУ ПФУ слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко