Справа № 487/6070/17
Суддя: Щербина С. В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/6070/17
Провадження № 2-а/487/63/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області про скасування постанови,

за участю представника відповідача Букрєєва Є.С.,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 1 роти 4 батальйону УПП у м.Миколаєві сержанта поліції Зайцевої С.Д. про скасування постанови Серії БР №485846 від 10.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В позові позивач зазначив, що 10.11.2017 року сержантом поліції Зайцевою С.Д. відносно нього було складно постанову у справі про адміністративне правопорушення, суть якої полягає у тому, що він (позивач) рухаючись 10.11.2017 року о 09.00. год на автомобілі НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті вул..8 Березня та 6 Поперечній в м.Миколаєві, чим порушив п. 15.9 г ПДР, та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. З зазначеною постановою він категорично не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував, зупинку не перехресті не здійснював, а лише зупинився з метою надати дорогу великій кількості пішоходів. Незважаючи на його пояснення, працівником поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Інших належних доказів, підтверджуючих його вину у скоєнні правопорушення відповідачем надано не було. Таким чином, при винесенні постанови інспектором не з'ясовані всі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, не взяті його усні пояснення, не з'ясована наявність свідків.Посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 просив скасувати постанову БР №485846 від 10.11.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 20.11.2017 року провадження по справі було відкрито.

22.02.2018 року представник відповідача надала суду відзив на позов, в якому зазначила, що під час патрулювання 10.11.2017 року інспектором Управління патрульної поліції м.Миколаєва Зайцевою С.Д., разом з напарником, було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу ФіатДобло д/н НОМЕР_2 здійснив зупинку на перехресті з круговим рухом вул.. 8 Березня та 6 Поперечної в м.Миколаєві, чим порушив п. 15.9 г ПДР. Підійшовши до водія, котрим виявився ОСОБА_1 інспектор представилась, роз'яснила суть правопорушення. Патрульним були роз'яснені ОСОБА_1 вимоги ст.ст. 268,307,308 КУпАП, після чого було винесено постанову по факту вчиненого правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивача було ознайомлено зі змістом постанови. Факт правопорушення підтверджується відеозаписом 2017…0108mov, на якому зафіксовано спосіб постановки транспортного засобу на перехресті з круговим рухом. Посилаючись на те, що оскаржувана постанова, винесена патрульним поліції Зайцевою С.Д. відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням всіх необхідних обставин справи, просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23.02.2018 року первісного відповідача по справі поліцейського 1 роти 4 батальйону УПП у м.Миколаєві сержанта поліції Зайцеву С.В. було замінено належним відповідачем - Управлінням патрульної поліції у Миколаївський області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 не визнав. Посилаючись на їх недоведеність та необґрунтованість просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

10.11.2017 року відносно ОСОБА_1поліцейським 1 роти 4 батальйону УПП у м.Миколаєві сержантом поліції Зайцевою С.В. винесено постанову Серії БР № 485846 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 10.11.2017 року керуючи т/з Фіат Добло н/з НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9 г ПДР.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, маєбути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Так, статтею 122 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 15.9 г ПДР України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

На підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності, представником відповідача надано відео запис, на якому зафіксовано спосіб постановки транспортного засобу на перехресті.

Разом з цим оглянувши відеозапис, суд приходить до висновку, що зазначений доказ не підтверджує факту скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. .

При цьому інших доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності, представником відповідача не надано.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Виходячи із норм викладених в п.1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крімвипадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина позивача об'єктивно не підтверджена доказами.

Відповідно до ст.286 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи належить залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу ; змінити захід стягнення.

На підставі викладеного, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БР №485846 від 10.11.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення - скасуванню.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у Миколаївській області ( м.Миколаїв вул. Новозаводська 1-Б) про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 485846 від 10.11.2017року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: С.В. Щербина