Справа № 826/22547/15
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 травня 2018 року № 826/22547/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув у порядку письмового провадження справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Київський радіозавод»
доДержавної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 р. № в частині

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київський радіозавод» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві, в якому просить, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 р. № , прийняте на підставі акту від 30.06.2015 р. за № 3786/26-51-15-01-09 ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві як таке, що суперечить вимогам Податкового кодексу України в частині нарахування штрафу по операції зі сплати податку на додану вартість за жовтень 2014 року, що сплачене платіжним дорученням № 1146 від 28.11.2014 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.10.2015 р. суддею Літвіновою А.В. відкрито провадження по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17.11.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Васильченко І.П.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 30.06.2015 р. № 3786/26-51-15-01-09 винесено податкове повідомлення-рішення, яким позивача за затримку на один календарний день грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за жовтень 2014 р. зобов'язано сплатити штраф. Позивачем своєчасно було сплачено самостійно визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2014 р. згідно платіжного доручення № 1146 від 28.11.2014 р.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Згідно наданих суду письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, судом ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд дійшов висновку про наступне.

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві проведено перевірку своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість ПАТ «Київський радіозавод».

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог Податкового кодексу України ПАТ «Київський радіозавод» порушено граничний термін сплати грошових зобов'язань самостійно визначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт від 30.06.2015 р. № 3786/26-51-15-01-09 та винесено податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 р. № , яким позивача за затримку на 15 15 11 11 10 1 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 86 145,2 грн. зобов'язано сплатити штраф в розмірі 10 % в сумі 8 614,52 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно положень пп. 21.1.1-пп. 21.1.5 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 31.1 ст. 31 названого Кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до приписів п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 Кодексу).

Водночас, згідно пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що платник податку зобов'язаний сплатити визначену ним суму податкового зобов'язання протягом 10 днів календарних днів, що настають за останнім днем календарним днем звітного (податкового) місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки стала своєчасність сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій: № від 18.04.2014 р., № від 19.09.2014 р., № від 17.10.2014 р., № від 20.11.2014 р., № від 20.03.2015 р., № від 20.04.2015 р.

Отже, як встановлено судом, позивачем було подано податкові декларації з податку на додану вартість та задекларовано наступні зобов'язання, а саме:

- податкову декларацію за березень 2014 р. № від 18.04.2014 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 286666,00 грн., термін сплати - 30.04.2014 р., сплачено позивачем частково - 30.04.2014 р. на суму 286663,58 грн. та 15.05.2014 р. - 2,40 грн. Сплата грошового зобов'язання відбулася із затримкою на 11 днів;

- податкову декларацію за серпень 2014 р. № від 19.09.2014 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 110585,00 грн., термін сплати - 29.09.2014 р., сплачено позивачем частково - 30.09.2014 р. на суму 109994,83 грн. та 15.10.2014 р. - 590,17 грн. Сплата податкового зобов'язання з ПДВ за серпень 2014 р. відбулась із затримкою на 15 днів;

- податкову декларацію за вересень 2014 р. № від 17.10.2014 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 633625,00 грн., термін сплати -27.10.2014 р., сплачено позивачем частково - 30.10.2014 р. на суму 633623,43 грн. та 14.11.2014 р. -1,57 грн. Сплата податкового зобов'язання відбулася із затримкою на 15 днів;

- податкову декларацію за жовтень 2014 р. № від 20.11.2014 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 203447,00 грн., термін сплати 30.11.2014 р., сплачено позивачем частково - 30.10.2014 р. на суму 118 515,42 грн. та 01.12.2014 р. - 84931,58 грн. Сплата податкового зобов'язання по ПДВ відбулася з затримкою на 1 день;

- податкову декларацію за лютий 2015 р. № від 20.03.2015 р., згідно якої задекларовано податкове зобов'язання на суму 126 545,00 грн., термін сплати -30.03.2015 р., сплачено позивачем частково - 30.03.2015 р. на суму 125946,70 грн. та 10.04.2015 р. - 598,30 грн. Сплата податкового зобов'язання по ПДВ відбулася із затримкою на 11 днів;

- податкову декларацію за березень 2015 р. № від 20.04.2015 р. та задекларовано податкове зобов'язання на суму 204457,00 грн., термін сплати - 30.04.2015 р., сплачено позивачем частково - 30.04.2015 р. на суму 204435,92 грн. та 14.05.2015 р. - 21,10 грн. Сплата податкового зобов'язання відбулась із затримкою на 10 днів.

Позивачем не оскаржується в даній справі своєчасність сплати узгодженого грошового зобов'язання за податковим зобов'язання з ПДВ за деклараціями за березень 2014 р. № від 18.04.2014 р., за серпень 2014 р. № від 19.09.2014 р., вересень 2014 р. № від 17.10.2014 р, лютий 2015 р. № від 20.03.2015 р, березень 2015 р. № від 20.04.2015 р.

Разом з тим, позивач вважає протиправним визначення відповідачем зобов'язання щодо сплати штрафу по операції зі сплати податку на додану вартість за жовтень 2014 року, згідно податкової декларації № від 20.11.2014 р., що сплачене платіжним дорученням № 1146 від 28.11.2014 р. з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем згідно платіжного доручення № 1146 від 28.11.2014 р. було сплачено податок на додану вартість в сумі 85000,00 грн. Вказаний платіжний документ було одержано та проведено банком 28.11.2014 р. Однак, зарахування до Державного бюджету вказаного платежу відбулося лише 01.12.2014 р.

Позивач, обґрунтовуючи протиправність нарахування штрафу по операції зі сплати податку на додану вартість за жовтень 2014 року, що сплачене платіжним дорученням № 1146 від 28.11.2014 р. зазначає, що ним оскаржувалися висновки акту перевірки від 30.06.2015 р. № 3786/26-51-15-01-09 в частині нарахування штрафу по операції зі сплати податку на додану вартість за жовтень 2014 року згідно податкової декларації № від 20.11.2014 р., сплаченого на підставі платіжного доручення № 1145 від 28.11.2014 р.

За результатами оскарження висновків акту, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві надало відповідь від 13.07.2015 р. № 7837/10/26-51-15-120, якою висновки акту перевірки залишено без змін. У вказаній відповіді зазначено, що ПАТ «Київський радіозавод» подано податкову декларацію по податку на додану вартість за жовтень 2014 року № від 20.11.2014 р. та задеклароване податкове зобов'язання на суму 203447,00 грн.

Таким чином, термін сплати податкового зобов'язання з ПДВ за жовтень 2014 р. 30.11.2014 р., тоді як підприємством сплачено податкове зобов'язання частково 30.11.2014 р. на суму 118515,42 грн. та 01.02.2014 р. на суму 84 931,58 грн.

Отже, сплата податкового зобов'язання по податку на додану вартість за жовтень 2014 р. відбулася із затримкою на 1 день. Так, платіж згідно платіжного доручення № 1146 від 28.11.2014 р. було зараховано 01.12.2014 р.

За результатами адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м.Києві прийнято рішення від 31.07.2015 р. № 11743/10/26-15-10-08-16, яким податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 № скасовано, а скаргу - задоволено. На підставі вказаного податкового повідомлення-рішення позивачу було нараховано штрафні санкції в розмірі 11 876,19 грн. за затримку сплати грошових зобов'язань на 30 календарних днів згідно акту від 13.05.2015 р. № 2918/26-51-15-04/30722314.

Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що позивач не може нести відповідальність за несвоєчасне зарахування до Державного бюджету України своєчасно сплачених коштів податку.

Таким чином, зважаючи на те, що грошове зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2014 р. було сплачено позивачем у строки, визначені чинним законодавством, суд приходить до висновку, що нарахування штрафної санкції останньому за порушення термінів сплати на 1 календарний день, згідно податкової декларації за жовтень 2014 р. № від 20.11.2014 р., сплаченого на підставі платіжного доручення № 1146 від 28.11.2014 р. є протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 р. № в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі рішення.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Київський радіозавод» (02099, м.Київ-99, вул. Бориспільська, 9, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві від 30.06.2015 р. № прийняте на підставі акту від 30.06.2015 р. № 3786/26-51-15-01-09 в частині нарахування штрафу по операції зі сплати податку на додану вартість за жовтень 2014 року, згідно податкової декларації № від 20.11.2014 р., що сплачене платіжним дорученням № 1146 від 28.11.2014 р.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Київський радіозавод» (02099, м.Київ-99, вул. Бориспільська, 9, ) судові витрати в сумі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко