Справа № 210/244/18(2-а/210/124/18)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2018 рокусправа № 210/244/18(2-а/210/124/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

суддя - доповідач: Олефіренко Н.А.

судді: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю представників:

Позивача ОСОБА_1 ( посвідчення № 0657)

Відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 10.01.2018 №49)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 16 лютого 2018 р. (суддя Сільченко В.Є.) в адміністративній справі № 210/244/18(2-а/210/124/18) за позовом ОСОБА_3 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради, в якому скасувати постанову про адміністративне правопорушення та припис відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради №28 від 15.05.2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 16 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду Відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем зазначено, що перевірку проведено у відповідності до листа вимоги Криворізької місцевої прокуратури, в якому були зазначені назви об'єктів, які необхідно було перевірити. Також зазначає, що позивач помилково дійшов висновку, що обєктом перевірки був торгівельний павільйон, оскільки обєкт будівництва це будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення. За результатами перевірки було складено акт, протокол про адміністративне правопорушення, постанова та припис про усунення порушень.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що відповідачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.05.2017 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 29 р. При цьому об'єктом перевірки була «реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та непродовольчих товарів» за відповідною адресою.

За результатами перевірки складено акт, яким встановлено порушення п.4.3, 4.5, 5.10, п.6.1.2 ДБНВ.2.2-17:2006 «Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення»

Також за результатами перевірки відповідачем складено припис про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності № 28 від 15.05.2017 року та протокол про адміністративне правопорушення від 15.05.2017 року.

Не погоджуючись з вищевказаними протоколом та постановою відповідача, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що при складанні акту перевірки від 15.05.2017 року та припису за наслідками проведення перевірки № 28 від 15.05.2017 року відповідачем порушено вимоги чинного законодавства, а, отже, вказані документи є такими, що не відповідають вимогам Закону і не можуть бути покладені в основу рішень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В апеляційній скарзі вказується на те, що оскаржувана постанова винесена у чіткій відповідності з чинним законодавством та з урахуванням всіх фактичних обставин та наявних доказів.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності " встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ч. 8. ст. 39 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно ч. 11 ст. 96 КУпАП, експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 12 вказаної статті встановлено, що діяння, передбачені частиною одинадцятою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 затверджено "Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" (далі - Порядок), яким визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п. 9 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Відповідно до п. 21 Порядку, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

З матеріалів справи вбачається, що фактично перевірка дотримання вимог законодавства стосовно позивача не проводилася, а складені за результатами перевірки акт, припис та протокол про адміністративне правопорушення вручені представнику позивача 12.01.2018 року.

Відповідно Постанови Кабінету міністрів України від 19 серпня 2015 року №698 Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з п.9 зазначеного «Порядку», державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їхніх представників.

Суб'єкт містобудування, відповідно до п.13 цього «Порядку», має право перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень, бути присутнім під час здійснення контролю ІДАБК, отримувати складений акт перевірки, подавати свої пояснення, заперечення щодо акта.

Згідно з п.п.18, 21 «Порядку» якщо суб'єкт містобудування не погоджується з актом перевірки, він підписує його з зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

Отже суд апеляційної інстанції зазначає, що в діях позивача відсутній склад (об'єктивні ознаки) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП України, та що саме позивач є суб'єктом його вчинення, а тому оскаржена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, а саме з акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протоколу про адміністративне правопорушення, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності вбачається відсутність підписів позивача, а також записів посадової особи про відмову позивача від підпису, що свідчить про відсутність останнього під час проведення спірної перевірки, а як наслідок про позбавлення його права надання своїх пояснень та заперечень щодо виявлених порушень.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що у власності ТОВ «ПРЕМІУМ ОСОБА_4», директором якого є ОСОБА_3 є обєкт нерухомості майна будівля, розташована за адресою м.Кривий Ріг, вул. Косіора, 29.

Право власності на вказаний обєкт нерухомості отримано на підставі договору купівлі- продажу від 12.03.2014 року, укладеного між ТОВ «ПРЕМІУМ ОСОБА_4» та ТОВ «НОВИЙ РІТЕЙЛ», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 20.03.2014 року № 19324531, з якого вбачається, що предметом є будівля А-2 загальною площею 60.5 кв.м, що розташована за адресою м.Кривий Ріг, вул. Косіора, 29.

Будь-які дії, щодо здійснення реконструкції зазначеної будівлі ТОВ «ПРЕМІУМ ОСОБА_4» щодо здійснення реконструкції не вчинялись, проект реконструкції не виготовлявся та декларації про початок будівельних робіт не реєструвались.

Отже, висновки постанови про наявність обєкту «реконструкція торгівельного павільйону під магазин продовольчих та непродовольчих товарів», а також наявність права власності на такий обєкт у ТОВ «ПРЕМІУМ ОСОБА_4» суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.308, 311,315, 316, 321,322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради - залишити без задоволення,

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 16 лютого 2018 р. в адміністративній справі № 210/244/18(2-а/210/124/18) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Суддя - доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва