Справа № 335/662/18(2-а/335/128/18)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2018 року справа № 335/662/18(2-а/335/128/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2018 р. (суддя Макаров В.О.) в справі № 335/662/18 за позовом ОСОБА_2 до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАА № 263597 від 13.01.2018 р. в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в розмірі 510 грн.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2018 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, прийняти нове рішення про задоволення позову, вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянтом зазначено про неправильний висновок суду першої інстанції щодо доведеності скоєння позивачем правопорушення, оскільки не здійснено повного дослідження обставин справи; щодо правомірності дій відповідача. При цьому судом не досліджено письмові пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи, відхилено посилання на рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. щодо незаконності розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, на думку апелянта, судом допущено порушення норм процесуального права в частині проведення судових дебатів в справі, що розглядалась в порядку спрощеного провадження.

Учасники справи до судового засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у звязку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною 13.01.2018 р. інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3, 13 січня 2018 року о 21 годині 55 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1, по пр. Соборному, 35 у м. Запоріжжі здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначену знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності вчинення позивачем зазначеного порушення Правил дорожнього руху відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а також дотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13.01.2018 р. відповідачем прийнято постанову серії ЕАА № 263597 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, якою накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. За змістом постанови позивач 13.01.2018 р. о 21 годині 55 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1, по пр. Соборному, 35 у м. Запоріжжі здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги пункту 17.1 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 15.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Пунктом 15.10 зазначених Правил встановлено, що стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства.

Як встановлено п. 17.1 Правил дорожнього руху, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно з п. 8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, підпунктом ґ) визначено інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» вказує на смугу, яка призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Згідно з розділом 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху дорожня розмітка 1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою.

Оглядом відеозапису з нагрудної відеокамери патрульного про фіксацію дій позивача, вчинених 13.01.2018 р., встановлено, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Зважаючи на приписи п. 17.1 Правил дорожнього руху, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відтак, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення позивачем порушення п. 17.1 Правил дорожнього руху в частині зупинки на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеної знаком 5.11, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає безпідставними.

Суд вказує на необґрунтованість зазначення апелянтом про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Процедуру провадження у справі про адміністративне правопорушення визначає Кодекс України про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 222 якого органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, до яких відносяться правопорушення, передбачені статтею 122 цього кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як встановлено ч. 4 ст. 258 цього кодексу у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктами 1 та 2 розділу III «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 8 цього розділу Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

За приписами п. 5 розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відтак, зазначеними нормами КУпАП та Інструкції встановлено, що в даному випадку відповідачем саме на місці вчинення правопорушення повинна бути винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Що стосується незастосування судом першої інстанції Рішення Конституційного Суду України 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначене Рішення не може бути застосовано в цьому випадку через зміну регулювання правовідносин, повязаних з процедурою провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, після ухвалення вказаного Рішення.

Також є необґрунтованими посилання апелянта на недоведеність вчинення ним правопорушення, не застосування до цих правовідносин п. 17.2 Правил дорожнього руху, а також не дослідження судом першої інстанції письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Як зазначено вище, факт вчинення позивачем порушення п. 17.1 Правил дорожнього руху доведений відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що є належним, достовірним та достатнім доказом на підтвердження правомірності рішення субєкта владних повноважень у розумінні статей 73, 75-76 КАС України.

Відповідно до п. 17.2 Правил дорожнього руху водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Тобто, Правилами дорожнього руху дозволяється заїжджати на смугу для маршрутних транспортних засобів, в тому числі для посадки чи висадки пасажирів, на ділянку такої смуги, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки.

Оглядом відеозапису про фіксування вчиненого позивачем правопорушення встановлено, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу не в межах дії переривчастої лінії дорожньої розмітки смуги, призначеної для руху маршрутних транспортних засобів, відповідно, у будь-якому разі порушив Правила дорожнього руху.

Також судом першої інстанції обґрунтовано не враховано письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Оскільки пояснення свідків є окремим засобом доказування, такі пояснення не є письмовими доказами у розумінні ст. 94 КАС України, а позивачем не заявлялось клопотання про допит зазначених осіб у якості свідків, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги вказані письмові пояснення.

Разом з тим, суд констатує порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у наступному.

Відповідно до ч. 3 ст. 241 КАС України в редакції, що діє з 15.12.2017 р., судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

В порушення зазначеної процесуальної норми судом першої інстанції розгляд справи 07.02.2018 р., тобто під час дії зазначеної редакції Кодексу адміністративного судочинства України, закінчено ухваленням постанови, а не рішення.

Статтею 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, приписами частини 1 якої встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судом першої інстанції допущено порушення строків розгляду зазначеної категорії справ, а також неправильно зазначено строк апеляційного оскарження судового рішення 30 днів, замість 10 днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

В порушення зазначених вимог процесуального законодавства судом першої інстанції в судовому засідання проголошена вступна та резолютивна частини судового рішення.

Разом з тим, вказані порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи, у звязку з чим не є підставою для скасування судового рішення.

Також порушення норм процесуального права, на які вказує апелянт, в частині проведення судових дебатів в справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, не призвели до неправильного вирішення справи, тому не є підставою для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2018 р. в справі № 335/662/18 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2018 р. в справі № 335/662/18 за позовом ОСОБА_2 до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 02.05.2018 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02.05.2018 р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко