Справа № 2а-1223/11
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

03 травня 2018 рокуЛьвів № 876/2190/18
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Болюк Н. В.,

позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

представника скаржників - ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2012 року у справі № 2а-1223/11 (постанова ухвалена о 11:25 год. у м. Тячів судом у складі головуючого судді Чопик В. В.) за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 3 серпня 2010 року № 3 п. 2 «Про оформлення права власності на нерухоме майно».

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, третя особа - ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

15 серпня 2017 року до Львівського апеляційного адміністративного суду із апеляційними скаргами на згадану вище постанову звернулись ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Вимоги апеляційних скарг обґрунтовували посиланням на те, що даний спір стосувався їхніх прав, однак суд безпідставно не залучив їх до участі у справі як третіх осіб. Також зазначали, що спір у даній справі стосується права власності на нерухоме майно та підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства, натомість такий помилково був розглянутий за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року відкрито апеляційне провадження за вказаними вище апеляційними скаргами.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено, постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2012 року скасовано, а провадження у справі закрито.

Не погодившись з вказаною вище ухвалою ОСОБА_1 оскаржив її в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 02 лютого 2018 року зазначену вище ухвалу скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалюючи вказане рішення Верховний Суд виходив з того, що суд апеляційної інстанції не встановив процесуальний статус ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у даній справі та не визначив які саме питання щодо прав цих осіб були вирішені судом під час ухвалення оскаржуваної постанови.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційних скарг, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просили відмовити в їх задоволенні.

Представник апелянтів в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційних скарг, посилаючись на викладені в них обставини, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце його проведення, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, його представника, представника апелянтів, учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційне провадження у справі слід закрити, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону від 06 липня 2005 року № 2747-IV так і Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII передбачено право осіб, які не брали участі у справі оскаржити рішення адміністративного суду, у випадку якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Так статтею 185 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2747-IV) було передбачено, зокрема, що особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічні норми містяться також в статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Отже особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити судове рішення лише за умови, що суд вирішував питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки. У випадку задоволення скарги таких осіб, суд повинен встановити та зазначити, які саме права, свободи чи інтереси цих осіб він відновлює в такий спосіб.

Як видно з матеріалів справи предметом оскарження в даній справі є рішення Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, яким за ОСОБА_7 оформлено право власності на нерухоме майно (житловий будинок по АДРЕСА_1).

Тобто вказане рішення стосувалось лише прав ОСОБА_7, а відповідно вирішуючи спір щодо його правомірності суд не вирішував питань щодо прав, свобод та інтересів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Щодо посилання апелянтів на порушення їхніх прав як спадкоємців, то таке також не заслуговує на увагу, оскільки як на момент прийняття оскаржуваного рішення, так і на момент його оскарження в судовому порядку ОСОБА_7 була живою та самостійно реалізовувала свої права, в тому числі й право на оскарження судового рішення, а ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не вважалися її спадкоємцями.

Отже суд приходить до висновку, що постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2012 року у справі № 2а-1223/11 не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки апелянтів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що апеляційне провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись статтями 241, 305, 308, 310, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2012 року у справі № 2а-1223/11 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський

Повне судове рішення складено 04 травня 2018 року.