Справа № 334/10025/15-а
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2015-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.12.2015
Провадження № 2-а/334/244/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Франчук Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про зобов'язання здійснити призначення, перерахунок та виплату пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 04.02.1993 року він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 04 листопада 2015 року позивачу призначено за його заявою пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому розмір його пенсії за віком розрахований з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік ((1197,91 грн. * 1,19259) коефіцієнт заробітку) складає 1249,98 грн., а саме:

912,89 грн. - розмір пенсії за віком (1428,62 * 0,63900 - коефіцієнт страхового стажу з урахуванням коефіцієнту 1,35);

161,11 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (1074 грн.);

109,55 грн. - доплата за понаднормативний стаж 12 років (912,89* 12%);

66,43 грн. - надбавка дітям війни

з посиланням на частину 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Проте позивач вважає, що при призначенні йому пенсії за віком підлягає застосуванню середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки при призначенні йому пенсії за вислугу років пенсія обчислювалася в процентному відношенні від відповідних сум грошового забезпечення і показник середньої заробітної плати при її призначенні не застосовувався. Крім того, за призначенням пенсії за віком він звернувся вперше, тому в даному випадку не йде мова про переведення з одного виду пенсії на інший.

Про порушення свого права позивач дізнався в листопаді 2015 року, звернувся до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про врахування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, але листом від 18 листопада 2015 року № 484/Г-1 йому було відмовлено в перерахунку неправильно призначеної пенсії.

На підставі викладеного, позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік при призначенні йому пенсії за віком; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 04 листопада 2015 року.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя надав до суду заперечення проти позовної заяви, посилаючись на те, що дії пенсійного фонду є правомірними, оскільки здійснюючи переведення позивача на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач правомірно застосував середню заробітну плату у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, оскільки первинне призначення пенсії позивачу відбулося у 2001 році, а відповідно до положення частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, є незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи із наступного.

04.02.1993 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХП). Позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Згідно атестату про зняття з обліку від 03.11.2015 року № 847, з 04 листопада 2015 року позивачу виплату пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було припинено у зв'язку з переходом на пенсію за іншим законом.

04 листопада 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 04 листопада 2015 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

З відповіді відповідача від 18 листопада 2015 року вбачається, що при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно його заяви від 04.11.2015 року застосовано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено внески за 2007 рік, з урахуванням положень постанови КМУ від 23 квітня 2012 року №327.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Подібна правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Оскільки позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 04 листопада 2015 року, позовні вимоги слід задовольнити з вказаної дати.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч. 2 ст. 40,ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 6, 9-11, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, з 04 листопада 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з 04 листопада 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розходи по оплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: Добрєв М. В.