Справа № 760/28520/17
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/297/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Букіної О.М.

при секретарі Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Васильчука Ю.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати дії інспектора лейтенанта поліції Васильчука Ю.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову серії АР № 459783 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУаАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.12.2017 відносно нього працівником поліції було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що керуючи транспортним засобом користувався засобом зв'язку тримаючи у руці мобільний телефон. Постановою було накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що керуючи транспортним засобом не використовував мобільний телефон, по ньому не розмовляв, а тому ПДР не порушував.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

21.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 22.12.2017 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Як вбачається з відмітки на рекомендованому повідомленні про врученні поштового відправлення - представник відповідача ухвалу суду про призначення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні отримав 24.02.2018, однак у встановлений судом строк відзив на позов відповідачем подано не було.

Так само не було направлено на адресу суду заяв або заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.12.2017 о 11 год 15 хв., рухаючись в напрямку А/Д Київ - Чоп М-06 на 22 км, лейтенантом поліції Васильчуком Ю.В., був зупинений водій т.з. Mercedes Benz C 300, з н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1, за порушення вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, а саме за те, що керуючи транспортним засобом водій користувався засобом зв'язку, тримаючи у руці мобільний телефон. Працівником поліції було винесено постанову серії АР № 459783, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 425,00 гривень. (а.с.9).

Разом з тим, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову серії АР № 459783 від 02.12.2017 та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема порушення п. 2.9, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №459783 від 02.12.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень - скасувати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя