Справа № 185/1052/17(2-а/185/132/17)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2018 року

Київ

справа №185/1052/17(2-а/185/132/17)

адміністративне провадження №К/9901/15786/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 листопада 2017 року у справі №185/1052/17(2-а/185/132/17) за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (надалі - Управління, відповідач) щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Справа розглянута в скороченому провадженні.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 8 листопада 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою позивача. Суд касаційної інстанції вказав, що ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року є остаточною та оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 листопада 2017 року у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції процесуальних норми - статей 183-2, 214 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України; в редакції до 15 грудня 2017 року, що була чинною на момент подання цієї заяви). У заяві позивач просив скасувати рішення Вищого адміністративного суду України, справу передати до суду касаційної інстанції.

На думку ОСОБА_1, його право стосовно доступу до правосуддя було грубо порушено ще у суді першої інстанції, оскільки не розглянуто його клопотання щодо розгляду справи не в скороченому провадженні. У свою чергу, заявник вказує, що судом касаційної інстанції були проігноровані викладені в касаційній скарзі пояснення щодо порушення його права на справедливий суд.

Як на приклад неоднакового правозастосування ОСОБА_1 послався на ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 січня 2017 року у справі № 640/14865/16-а (провадження К/800/137/17, від 6 червня 2017 року у справі № 638/1952/17 (провадження № К/800/16444/17), у яких суд по-іншому і, на переконання заявника, правильно застосував одні й ті самі норми процесуального права у подібних правовідносинах, а саме - відкрив касаційні провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2018 року розгляд заяви було призначено в письмовому провадженні на 24 квітня 2018 року, проте, у зв'язку із перебуванням судді Бучик А.Ю. 24 квітня 2018 року на лікарняному, розгляд заяви проведено в письмовому провадженні 8 травня 2018 року.

Перевіривши наведені у заяві доводи, суд дійшов висновку про відсутність неоднакового застосування судом касаційної інстанції процесуальних норм.

Так, в оскаржуваному рішенні суд касаційної інстанції виходив із того, що відповідно до частини десятої статті 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Тому суд касаційної інстанції визнав, що справа не підлягає касаційному розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято в порядку скороченого провадження і ухвала суду апеляційної інстанції у даній справі є остаточною.

Так, у справі №640/14865/16, рішення в якій надано для порівняння, Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження у справі з тих підстав, що позивачем оскаржуються процесуальні рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а саме рішення про залишення позову без розгляду, постановлення яких за правилами скороченого провадження не передбачено.

У справі №638/1952/17 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження у справі, оскільки в касаційному порядку оскаржується судове рішення, ухвалене за результатами розгляду справи у загальному порядку.

Отже, справи №640/14865/16, №638/1952/17 були розглянуті не в порядку скороченого провадження, тобто при їх розгляді не застосовувалась стаття 183-2 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 237 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке, зокрема, перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Частиною першою статті 244 КАС України передбачено, що суд відмовляє у задоволенні заяви, зокрема, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердились.

Щодо доводів заявника про порушення його права на доступ до правосуддя у суді першої інстанції, внаслідок ігнорування його клопотання, колегія суддів зазначає, що у Верховного Суду відсутні повноваження на даній стадії перегляду судового рішення встановлювати порушення процесуальних норм судом першої інстанції. Верховний Суд переглядає судові рішення виключно з підстав, передбачених статтею 237 КАС України, зокрема, відповідно до заяви ОСОБА_1, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до частини першої статті 244 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року), суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М.М. Гімон

А.Ю. Бучик

Л.Л. Мороз