Справа № 357/1775/18
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/1775/18 Суддя (судді) першої інстанції: Дубановська І.Д,
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Шелест С.Б.

за участю секретаря с/з: Кузьміної Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Бондаренка Олександра Петровича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Бондаренка Олександра Петровича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:

- скасувати постанову серії ВР № 121207 від 13.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену Інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління Патрульної поліції в м. Києві Бондаренком Олександром Петровичем, за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог даного позову.

В апеляційній скарзі апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

13.02.2018 року відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 255 грн. на підставі ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З цієї постанови вбачається, що 13.02.2018 року позивач ОСОБА_3 на автодорозі М-05 Київ-Одеса, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу у зоні дії дорожнього знаку 3.25 (обгін заборонено), чим порушив вимоги п.п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Заперечуючи законність вищезазначеної постанови, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - КУпАП), Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

За приписами ст.ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (далі по тексту - Інструкція).

Згідно п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

У ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і необхідними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній позивачем постанові серії ВР № 121207 від 13.02.2018 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано належних і допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Водночас, наданий відповідачем диск з відеозаписом нагрудного реєстратора жодним чином не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки даний носій інформації не містить відеоматеріалу, з якого б вбачався факт здійснення позивачем обгону транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.25 та порушення з цих підстав п.п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 72 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, як вбачається з рапорту поліцейського роти № 5 батальйону №2 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції - рядового поліції Крижановського О.Л. від 13.02.2018р., місцем вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зафіксованого о 14 год. 40 хв., є 72 кілометр автодороги М-05 Київ-Одеса, у той час як оскаржувана постанова серії ВР № 121207 від 13.02.2018 року містить відомості про те, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення, зафіксоване о 14 год. 40 хв., мало місце саме на 75 кілометрі автодороги М-05 Київ-Одеса.

Така розбіжність не дає суду підстав для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для визнання протиправною та скасування постанови серії ВР № 121207 від 13.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної Інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління Патрульної поліції в м. Києві Бондаренком Олександром Петровичем.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що у своєму адміністративному позові ОСОБА_3 фактично обґрунтовуючи заявлені ним вимоги через протиправність спірної постанови серії ВР № 121207 від 13.02.2018 року, просив суд лише її скасувати, що у відповідності до вимог чинного законодавства зумовлює необхідність з метою повного та всебічного захисту порушеного права позивача вийти за межі його позовних вимог та задовольнити їх в цій частині шляхом визнання вказаної постанови протиправною та її скасування.

Разом з тим, перевіряючи наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції, а не суд. У свою чергу, місцевому загальному суду як адміністративному підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Підстави для закриття провадження у адміністративній справі, визначені статтею 238 КАС України є вичерпні і не поширюються на адмінсправи, які розглядав суб'єкт владних повноважень.

За таких обставин, підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_3 в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи і порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно пункту четвертого частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підлягає задоволенню частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року - скасуванню, адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 272, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2018 року - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Бондаренка Олександра Петровича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 121207 від 13.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену Інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління Патрульної поліції в м. Києві Бондаренком Олександром Петровичем.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 в частині закриття провадження у справі - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Шелест С.Б.