Справа № 804/77/17
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р. справа № 804/77/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

01 лютого 2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову відповідача у списанні заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, викладену в листі № 40182/10/04-63-17 від 02.12.2016 р.; зобов'язати відповідача прийняти рішення про списання недоїмки по сплаті єдиного соціального внеску фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 8 436,11 грн. за період з червня 2014 року по грудень 2015 року, в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що з 07 лютого 2007 року по 25 березня 2016 року він перебував на податковому обліку у Ленінській міжрайонній державній податковій інспекції м. Луганська ДПА України у Луганській області як фізична особа-підприємець. Вважає, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції він звільняється від виконання своїх обов'язків щодо сплати єдиного внеску за період з червня 2014 року по грудень 2015 року на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI та сертифікату Луганської регіональної Торгово-промислової палати НОМЕР_1 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Натомість, відповідачем було протиправно відмовлено у списанні його заборгованості з єдиного внеску, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом (а.с. 20-23).

Відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 р. № 317, Постанови Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 р. № 941 «Про перейменування деяких територіальних органів Державної фіскальної служби», Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області перейменовано на Державну податкову інспекцію у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

У зв'язку з чим, судом було допущено заміну відповідача з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекцію у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Відповідачем надані заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» втратив свою дію на підставі Закону від 24.12.2015 р. № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI внесено відповідні зміни, а тому підстав для звільнення позивача від виконання свого обов'язку зі сплати єдиного внеску немає (а.с. 42-44).

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 21.11.2017 року не з'явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Представник відповідача за довіреністю Юрасова Ю.А. у судовому засіданні клопотань про допит свідків або проведення судових експертиз не заявляла, додаткових доказів у справі не надала.

Враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, та за відсутності потреби у виклику свідків та проведенні судових експертиз, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, подальший розгляд справи здійснюється без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 07 лютого 2007 року по 25 березня 2016 року був зареєстрований та перебував на податковому обліку у Ленінській міжрайонній державній податковій інспекції м. Луганська ДПА України у Луганській області як фізична особа-підприємець.

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції позивач виїхав з території Луганської області.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області № 926001474 від 26.11.2014 р., ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та на теперішній час проживає в м. Дніпро (а.с.59).

З 25 березня 2016 року до цього часу ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець зареєстрований та перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (до перейменування - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська).

27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 отримав сертифікат Луганської регіональної Торгово-промислової палати НОМЕР_1 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), відповідно до якого неможливе виконання зобов'язань щодо сплати єдиного соціального внеску (а.с. 11).

01 листопада 2016 року позивач звернувся до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області із заявою про списання безнадійного податкового боргу з ЄСВ в розмірі 8 739,27 грн. До заяви ним було додано сертифікат НОМЕР_1 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Луганською регіональною Торгово-промисловою палатою (а.с.10).

Проте, 02 грудня 2016 року ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області надала відповідь про неможливість списання зазначеної заборгованості, оскільки на підставі Закону від 24.12.2015 р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI внесені зміни, якими пп.8 п.4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» виключений, а отже, даний підпункт втратив свою дію.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України , який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 р. № 406-VII до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI) та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Згідно з ч. 1 статті 2 Закону № 2464-VI, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст.1 Закону № 2464-VI).

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у період проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.

Так, Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014 введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року (далі - Закон №1669) та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 р. затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Згідно додатку, до зазначених населених пунктів належить і м. Луганськ.

Порядок списання безнадійного податкового боргу регулюється нормами ПК України, Закону № 1669, наказу Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10.10.2013 р. «Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків» (далі - Порядок № 577).

Згідно п. 101.1 ст. 101 ПК України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у том числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Підпунктом 101.2.4 п. 101.2 ст. 101 ПК України встановлено, що під терміном «безнадійний» розуміється, в тому числі, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до п. 101.5 ст. 101 ПК України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.п. 4 п. 2.1 розділу II Порядку № 577, під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Разом з тим, пп. 8 п. 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесено зміни до Закону України від 08.07.2010 р. № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: підпункт б) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» було доповнено пунктом 9-3 (який згідно з Законом України від 02.03.2015 р. № 219-VІІІ перейменований в пункт 9-4), відповідно до якого платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Згідно ст. 11 Закону № 1669, Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 01 листопада 2016 року звернувся до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області із заявою про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 8 739,27 грн., додавши до заяви сертифікат НОМЕР_1 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Луганською регіональною Торгово-промисловою палатою (а.с.10).

При цьому, недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1669, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для списання податкового боргу позивача зі сплати єдиного внеску, передбачених п. 9.4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, відповідно до якого, платник податків звільняється від обов'язку своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення проведення АТО.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивач не має права на списання безнадійного податкового боргу через те, що звернувся із заявою про звільнення від сплати єдиного соціального внеску у листопаді 2016 року, оскільки на час вирішення даної справи Президентом України не прийнято Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Суд також критично ставиться до посилань відповідача на те, що після 01 січня 2016 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. № 911-VIII відбулося виключення норми пп.8 п.4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки зміст даної норми закріплено в п. 9.4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, позивач має всі підстави для визнання заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску безнадійною і такою, що підлягає списанню в порядку, передбаченому ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у своїх запереченнях не навів обґрунтування правомірності своєї відмови щодо списання заборгованості позивача.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в сумі 2 756,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0721-3281-9471-0630 від 22.12.2016 р. (а.с.3).

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову до суду в сумі 2 756,00 грн. підлягає стягненню з Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160 - 162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у списанні безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 8 436,11 грн. за період з червня 2014 року по грудень 2015 року.

Стягнути із Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 2 756 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частини постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чорна