Справа № 826/19242/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 квітня 2018 року № 826/19242/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді: Катющенка В.П., суддів: Кармазіна О.А., Скочок Т.О., за участю секретаря судового засідання Скидан С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП"
до третя особа: про Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Державна фіскальна служба України визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

за участю:

від позивача - Стецик Н.В.;

від відповідачів - Суховій О.В.;

від третьої особи - Галицька Д.І.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" (далі - ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати нечинним наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.05.2016 № 855 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" в частині застосування спеціальної санкції до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП";

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України скасувати дію спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, застосованої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.05.2016 № 855 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для прийняття спірного рішення став висновок відповідача про порушення ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за договором комісії від 28.03.2011, який було укладено з фірмою Spanton Investments Limited. Позивач стверджує, що не допускав порушення вимог валютного законодавства, зокрема, ним дотримано строки здійснення розрахунків в іноземній валюті за договором, заборгованість за договором - відсутня, зобов'язання за договором припинені. Крім того, зазначає, що у відповідача в наявності були матеріали, достатні для скасування спеціальної санкції.

Ухвалою суду від 14.12.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/19242/16 та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ухвали суду від 04.12.2017 адміністративну справу № 826/19242/16 прийнято до провадження судді Катющенка В.П. та призначено справу до судового розгляду.

20.02.2018 до суду надійшли письмові пояснення від представника позивача - Григорєвої Н.В., у яких остання зазначила, що на момент прийняття спірного наказу, висновок контролюючого органу про порушення ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та донарахування контролюючим органом пені були неузгодженими.

23.04.2018 представник позивача Стецик Н. подав до суду додаткові пояснення, у яких останній зазначив, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.12.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018, спростовано висновок контролюючого органу про порушення ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" вимог статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Представник позивача у судовому засіданні 25.04.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі а просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.04.2018 заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову. Пояснив, що підставою для прийняття спірного рішення стало подання ДФС від 25.04.2016 № 7135/5/99-99-14-06-16, яке повністю відповідало вимогам частини третьої статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Представник третьої особи у судовому засіданні 25.04.2018 заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових поясненнях.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 25.04.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.04.2016 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшло подання Державної фіскальної служби України від 25.04.2016 № 7135/5/99-99-14-06-16 "Про застосування спеціальних санкцій", у якому останній запропонував застосувати спеціальні санкції згідно зі статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" до 54 українських суб'єктів господарської діяльності, у яких за результатами проведених перевірок встановлено наявність простроченої дебіторської заборгованості за здійсненими зовнішньоекономічними операціями, у тому числі й до ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" (а.с. 96-98).

20.05.2016 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України прийнято наказ № 855 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України", яким застосовано спеціальну санкцію до ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" за порушення останнім статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (пункт 9 Додатку до наказу від 20.05.2016 № 855).

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої-третьої статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції:

- накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України;

- застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій;

- тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Представник третьої особи у судовому засіданні пояснив, що актом документальної планової перевірки було зафіксовано порушення ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", статті 1 Указу Президента України від 16 листопада 1997 року № 1246/97 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами".

Разом з тим, представник позивача у судовому засіданні наголошував, що прийняті контролюючим органом рішення за наслідками проведеної перевірки, були оскаржені ним у судовому порядку.

Так, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08.07.2016 у справі № 903/917/16 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" було задоволено повністю: визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 12 лютого 2016 року № про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" суми грошового зобов'язання 41 508 689 грн.67 коп., № про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" суми грошового зобов'язання 510 грн.

На підставі зазначеного судового рішення та за звернення позивача 04.08.2016 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було прийнято наказ № 1287, яким тимчасово, до 01.11.2016 включно, зупинено дію спеціальної санкції, що була застосована до ТОВ "Вест Ойл Груп" (а.с. 113-115).

Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.07.2016 в адміністративній справі № 803/917/16, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" задоволено частково: визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 12 лютого 2016 року за № про застосування штрафних санкцій в сумі 510 (п'ятсот десять) грн за порушення порядку і строків декларування валютних цінностей; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.10.2017 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.07.2016 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 у справі №803/917/16 (876/5807/16) в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 12.02.2016 № скасовано з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 у справі №803/917/16 (876/5807/16) залишено без змін.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі № 903/917/16, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018, адміністративний позов задоволено: визнано протиправними і скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 12 лютого 2016 року №.

Указаними судовими рішеннями встановлено, що відповідно до договору про переведення боргу від 08 жовтня 2014 року компанія «SPANTON INVESTMENT LIMITED» перевела свої зобов'язання за договором комісії від 28 березня 2011 року в розмірі 24 176 103,39 дол. США на компанію «THORNBY TRADING LIMITED», у зв'язку з чим дебіторська заборгованість компанії «SPANTON INVESTMENT LIMITED» перед позивачем була погашена в повному обсязі. Зважаючи на наявність взаємної заборгованості між позивачем та компанією «THORNBY TRADING LIMITED», так як позивач мав зобов'язання перед компанією «THORNBY TRADING LIMITED» на суму 24 176 967,90дол. США за Угодою про позику в іноземній валюті від 22 квітня 2011 року №22-04-11, між ними був укладений договір від 27 жовтня 2014 року про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог в сумі 24 176 103,39дол.США.

Досліджуючи наявність у діях ТОВ "Вест Ойл Груп" порушення вимог валютного законодавства під час зарахування зустрічних вимог, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що залік однорідних вимог, виконання зобов'язань, а також виникнення таких обставин до закінчення визначеного в статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» терміну, резидент не може нести відповідальність, передбачену статтею 4 цього Закону. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 12 лютого 2016 року № про нарахування ТОВ «Вест Ойл Груп» суми грошового зобов'язання 41 508 689 грн. 67 коп., є протиправними, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У свою чергу, частиною десятою статті 37 Закону передбачено, шо якщо суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності, до яких застосовано санкції, усунуто допущені порушення законодавства України або вжито практичні заходи, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, ініціатори подання щодо застосування санкцій можуть направляти центральному органу виконавчої влади з питань економічної політики матеріали про їх скасування (зміну виду, тимчасове зупинення).

Враховуючи, що судовими рішеннями у справі № 803/917/16 спростовані висновки акта планової перевірки в частині порушення позивачем статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", статті 1 Указу Президента України від 16 листопада 1997 року № 1246/97 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами", які стали підставою для звернення Державної фіскальної служби України з поданням до відповідача про застосування до позивача спеціальної санкції, суд дійшов висновку про необхідність скасування спірного наказу в оскаржуваній частині.

При цьому, суд не вбачає підстав для визнання нечинним оскаржуваного наказу, позаяк обраний позивачем спосіб захисту порушеного права носить обмежений характер, а саме: вимога про визнання нечинним акта може стосуватися лише нормативно-правового акта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є скасування спірного наказу в оскаржуваній частині, позаяк останній є актом індивідуальної дії.

При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача не потребує додаткового захисту, тому суд відмовляє у задоволенні вимог в зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України скасувати дію спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, застосованої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.05.2016 № 855 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП".

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) задовольнити частково.

Скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ) від 20.05.2016 № 855 "Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" в частині застосування спеціальної санкції до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) (пункт 9 Додатку до наказу від 20.05.2016 № 855).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя СуддіВ.П. Катющенко О.А. Кармазін Т.О. Скочок