Справа № 804/8229/17
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Справа № 804/8229/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
за участі:
предсставника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу №804/8229/17 за позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор "Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про застосування заходів реагування

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017р. Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" із позовними вимогами щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" шляхом заборони виконання робіт без проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці трактористу ОСОБА_4 та заборони експлуатації трактора колісного (марка МТЗ-82.1.26.25, державний номерний знак НОМЕР_1).

Адміністративний позов поданий позивачем з підстави порушення його прав відповідачем, однак не відповідав вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній до 15.12.2017р.), тому ухвалою суду від 08 грудня 2017 р. був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху шляхом надання до суду доказів на підтвердження повноважень начальника управління Держпраці ОСОБА_5, як начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, що підтверджують займану особою, яка підписала позовну заяву посаду.

На виконання ухвали суду від 08.12.2017р. позивач виправив вказані недоліки позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2017р. відкрито провадження по справі №804/8229/17 за вищезазначеним позовом та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, яка отримана позивачем 04.01.2018р., відповідачем 12.01.2018р. У вказаній ухвалі відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.01.2018р.

У судовому засіданні 29.01.2018р. представник позивача вимоги позову підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Позовні вимоги Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області обґрунтовані тим, що відповідно до Наказу про призначення позапланової перевірки відокремленого підрозділу субєкта господарювання філії «Криворізька ДЕД» Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" №1267-П від 15.11.2017р. ним проведено позапланову перевірку, за результатами якої були виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоровю працюючих.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення якого був повідомлений належним чином. Відзив на позов у встановлений судом строк (тобто - до 29.01.2018р.) відповідач не надав.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №1267-П від 15.11.2017р. призначено позапланову перевірку стану охорони праці та промислової безпеки відокремленого підрозділу субєкта господарювання філії «Криворізька ДЕД» Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор", у звязку з настанням нещасного випадку зі смертельним наслідком з майстром дільниці 06.11.2017р.

Направленням на проведення перевірки №181/26-05Н від 15.11.2017р. головний державний інспектор направлений на проведення перевірки на підприємство відповідача.

На підставі проведеної перевірки складено Акт перевірки субєкта господарювання (виробничого обєкта) №97/2.6-05 від 21.11.2017р. (далі- акт перевірки).

В акті перевірки позивачем, серед іншого, встановлено такі порушення ст. ст.13, 21 Закону України Про охорону праці (№ 2694-XII): трактористу ОСОБА_4 не проведено навчання та перевірку знань з питань охорони праці, що є порушенням п.3.1, п. 3.16 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»; трактору колісному (марка МТЗ -82.1.26.25, державний номерний знак НОМЕР_1) не проведено щорічного державного технічного огляду, чим порушено п.9 «Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів», п.11 НПАОП 0.00-6.01-10 «Порядок проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів»; не отримано дозвіл від органів Держпраці на експлуатацію технологічного транспортного засобу, а саме трактор колісний (марка МТЗ -82.1.26.25, державний номерний знак НОМЕР_1), що є порушенням ст. 21 Закону України Про охорону праці, п.п. 1,6,7,9; додатку 3 п.20 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1107.

На підставі проведеної перевірки посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області видано Припис №97/2.6-05 від 21 листопада 2017 року, в якому зазначені: зміст виявлених порушень, посилання на пункти, статті, які порушено, термін усунення порушень.

Вирішуючи спір по суті суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Крім того, статтею 4 Закону України Про охорону праці від 14.10.1992 року №2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держпраці може покладати виконання завдань на утворені територіальні органи за міжрегіональним принципом. Управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності.

Статтею 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення субєкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 4 статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України Про охорону праці державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно ч.1 ст.39 Закону України Про охорону праці посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, серед іншого: забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до субєкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Суд зазначає, що зі змісту даної норми слідує, що право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

При цьому, виходячи з системного аналізу положень Закону України Про охорону праці та Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) обумовлено встановленням порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, що створює загрозу життю та здоровю людей.

Постановою Кабінету Міністрів України №8 від 06.01.2010р. затверджено Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, яким визначено процедуру відомчої реєстрації (далі - реєстрація) та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування (далі- Порядок №8).

В п.3 Порядку №8 зазначено, що реєстрація, перереєстрація, тимчасова реєстрація, взяття на облік та зняття з нього технологічного транспортного засобу здійснюється територіальними органами Держпраці.

Пунктом 9 Порядку №8 передбачено, що перед реєстрацією кожного технологічного транспортного засобу проводиться його державний технічний огляд (далі - технічний огляд), про що складається акт технічного огляду і видається талон, зразок якого затверджується Держпраці. Технічний огляд технологічних транспортних засобів проводиться щороку відповідно до порядку проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, який встановлюється Держпраці. На технічно несправні технологічні транспортні засоби талони про проходження технічного огляду не видаються. Видача талона про проходження технічного огляду може бути здійснена тільки після усунення несправностей і повторного проведення технічного огляду.

Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду №9 від 27.01.2010р. затверджено Порядок проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, яким визначено процедуру проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів (далі - технологічні транспортні засоби), які підлягають реєстрації, перереєстрації, тимчасовій реєстрації, зняттю з обліку територіальними органами Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду (далі - Порядок №9).

Відповідно до п. п. 6,7 Порядку №9, державний технічний огляд технологічних транспортних засобів проводиться з метою контролю технічного стану транспортних засобів, перевірки їх на відповідність чинним на території України нормативно-правовим актам з охорони праці та встановлення відповідності ідентифікаційних номерів записам у реєстраційному документі. Технічний стан технологічних транспортних засобів має відповідати вимогам правил, нормативів і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, охорони праці, промислової безпеки та охорони навколишнього природного середовища.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1107 затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, який визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Приймаючи рішення по суті спору суд виходив з наступного.

Як було встановлено судом під час проведення позапланової планової перевірки на підприємстві відповідача виявлені порушення нормативно - правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров'ю працюючих.

На підставі проведеної перевірки складено Акт перевірки субєкта господарювання (виробничого обєкта) №97/2.6-05 від 21.11.2017р.

В акті перевірки позивачем, серед іншого, встановлено такі порушення ст. ст.13, 21 Закону України Про охорону праці (№ 2694-XII): трактористу ОСОБА_4 не проведено навчання та перевірку знань з питань охорони праці, що є порушенням п.3.1, п. 3.16 НПАОП 0.00-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»; трактору колісному (марка МТЗ -82.1.26.25, державний номерний знак НОМЕР_1) не проведено щорічного державного технічного огляду, чим порушено п.9 «Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів», п.11 НПАОП 0.00-6.01-10 «Порядок проведення державного технічного огляду великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів»; не отримано дозвіл від органів Держпраці на експлуатацію технологічного транспортного засобу, а саме трактор колісний (марка МТЗ -82.1.26.25, державний номерний знак НОМЕР_1), що є порушенням ст. 21 Закону України Про охорону праці, п.п. 1,6,7,9; додатку 3 п.20 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затверджений постановою КМУ від 26.10.2011р. №1107.

З наведених норм законодавства та обставин справи суд приходить до висновку, що недотримання вимог законодавства відповідачем з охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю працівників, є підставою для звернення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до адміністративного суду із відповідним позовом про застосування заходів реагування.

Відповідно до норм ч.5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, однак, не визначено такого способу реагування як заборона виконання робіт чи експлуатації обладнання та не визначено події, до якої застосовуються заходи реагування.

Експлуатація технологічного транспортного засобу, а саме трактора колісного (марка МТЗ -82.1.26.25, державний номерний знак НОМЕР_1) проводиться без відповідного дозволу від органів Держпраці на експлуатацію та без щорічного державного технічного огляду, що є порушенням вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці.

Доказів усунення виявлених порушень законодавства та звернення до відповідача з питання проведення повторної перевірки на підтвердження усунутих порушень відповідачем не надано, в звязку з чим в цій частині адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо прохальної частини поданого позову про заборону виконання робіт без проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці трактористу ОСОБА_4, суд зазначає наступне.

Право на працю гарантоване Конституцією України, Кодексом законів про працю України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу законів про працю України передбачено, що право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.

Заборона виконання робіт без проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці трактористу ОСОБА_4 фактично позбавляє його права на працю, що є порушенням норм чинного законодавства України, в звязку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності відзиву на позов та з огляду на відсутність доказів усунення порушень нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоровю працюючих, суд доходить висновку, що позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор "Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про застосування заходів реагування - підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Водночас, суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи №804/8229/17 позивач, як субєкт владних повноважень, не мав судових витрат, повязаних із залученням свідків та/ або проведенням експертиз, що виключає підстави для присудження таких витрат на користь позивача.

Керуючись ст.ст.241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49050, м.Дніпро, вул.Казакова, 3; ) до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Воскресенська, 24; ) про застосування заходів реагування - задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" шляхом заборони експлуатації трактора колісного (марка МТЗ-82.1.26.25, державний номерний знак НОМЕР_1) до усунення порушень, зазначених у рядку № 4, 7, 8 таблиці V Акта перевірки суб"єкта господарювання (виробничого об"єкту) № 97/2.6-05 від 21 листопада 2017 року, складеного Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити..

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 05 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_1