Справа № 810/976/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року справа № 810/976/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області, в якому просить зобов'язати відповідача повернути їй оригінали документів на право власності, а саме: Договір купівлі-продажу частини об'єкту нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк "Київська Русь" 19.03.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за № 463; Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2015, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 05.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із записом державного реєстратора від 08.12.2017 про скасування державної реєстрації, який внесений до Державного реєстру прав на нерухоме майно на підставі Постанови Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №359/4886/15, у позивача виникла необхідність в одержані документів, які підтверджують його право власності на нерухоме майно.

ОСОБА_3, через особу, яка представляє її інтереси за довіреністю, ОСОБА_4, звернулась до Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області із заявою про повернення оригіналів документів, які містяться в реєстраційній справі, однак отримала відмову у видачі таких документів.

Відповідач своїм правом, наданим йому статтею 162 КАС України не скористався, письмового відзиву до суду не надав, при цьому 30.03.2018 на адресу суду надійшла заява від Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області про розгляд справи без участі її представника.

Ухвалою суду від 28.02.2018 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 16.04.2018 сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи не з`явились. На підставі статті 194 КАС України та враховуючи заяву позивача, суд 16.04.2018 перейшов у письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, у жовтні 2015 року, виконуючи рішення Бориспільського міськрайонного суду у справі №359/4886/15, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08.09.2015, представником ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області були подані документи для реєстрації права власності позивача на нерухоме майно (2/5 нежитлових приміщень), яке розташоване за адресою: вул. Шевченка, буд. 100, м. Бориспіль, Київська область.

Для здійснення вищезазначеної реєстрації, позивачем до Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області було подано наступні документи:

1) Договір купівлі-продажу частини об'єкту нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк "Київська Русь" 19.03.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за № 463 (а.с.9-10);

2) Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2015, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 05 (а.с.11).

Вищевказані документи, відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (у редакції, що діяла на час проведення реєстраційних дій), були вилучені для зберігання в реєстраційній справі.

За результатами реєстрації права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 було видано Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2015, реєстраційний номер нерухомого майна 105 (а.с.12) та Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.11.2015, реєстраційний номер нерухомого майна 05 (а.с. 13).

У подальшому, на підставі Постанови Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №359/4886/15, державним реєстратором 08.12.2017 були скасовані реєстраційні записи про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за номерами 105 та 05.

Вважаючи за необхідне мати документи, які підтверджують право власності позивача на нерухоме майно, останній звернувся до відповідача із заявою, у якій просив повернути оригінали документів на право власності, а саме: Договір купівлі-продажу частини об'єкту нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк "Київська Русь" 19.03.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за № 463 та Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2015, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 05 (а.с. 7).

Розглянувши заяву ОСОБА_1, відповідач листом від 19.02.2018 №20-36-706 повідомив про неможливість повернення оригіналів документів з реєстраційної справи, посилаючись на пункт шостий статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", де вказано, що витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів з них здійснюється виключно за рішенням суду (а.с.8).

Позивач, вважаючи дії відповідача такими, що обмежують його гарантоване конституційне право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом восьмим статті 2 цього закону встановлено, що реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на обєкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування обєкта.

У відповідності до частини другої цієї ж статті, реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

За приписами частини першої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна.

Відповідно до частини другої статті 18 цього закону, перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17.10.2013 №868, що діяла на момент проведення реєстрації права власності позивача у 2015 році, документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на обєкт нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо обєктів нерухомого майна, які обєднуються, заявникові не повертаються.

Як встановлено судом, Договір купівлі-продажу частини об'єкту нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк "Київська Русь" 19.03.2015 та Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2015, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 05, повернення яких є предметом спору, були вилучені під час реєстраційної дії у жовтні 2015 року для їх зберігання у реєстраційній справі.

Таким чином, аналіз наведених вище норм права у їх сукупності, вказує на те, що вилучення вказаних документів у позивача та їх подальше знаходження в реєстраційній справі відбулось на законних підставах.

При цьому, суд зазначає, що на момент звернення позивача до Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області із заявою про повернення оригіналів документів, Порядок №868 втратив чинність. Натомість, Постановою Кабінетом Міністрів України №1177 було затверджено новий Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, пунктом 24 нового Порядку закріплено, що за результатом розгляду заяви державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно повертає заявникові оригінали документів, поданих для державної реєстрації (крім заяви, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, інших заяв, що подавалися субєкту державної реєстрації прав або нотаріусу, та документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав), видає витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав у паперовій формі (у разі його формування у паперовій формі) чи у разі відмови у проведенні державної реєстрації прав - рішення державного реєстратора щодо відмови в державній реєстрації прав у паперовій формі (за бажанням заявника).

У цьому контексті, суд зазначає, що законодавством України у сфері відносин прав власності на нерухоме майно, чітко не врегульоване питання щодо повернення оригіналів документів з реєстраційних справ, які були вилучені при здійсненні державної реєстрації права на нерухоме майно на підставі Порядку №868, однак, суд звертає увагу на те, що Порядком №1177 взагалі не передбачено такого вилучення при здійсненні будь-яких реєстраційних дій.

При цьому, доводи відповідача, зазначені у листі від 19.02.2018 №20-36-706 суд оцінює як такі, що не відповідають дійсності, пояснюючи це наступним.

Відмовляючи у видачі оригіналів документів, реєстраційний орган посилався на пункт шостий статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яким визначено, що витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів із них здійснюється виключно за рішенням суду.

Суд наголошує на тому, що застосування цієї норми до даних правовідносин є не правильним та не доцільним, оскільки вказана норма регулює виключно питання потреби документів як доказів під час судового розгляду, тобто витребування судом документів або реєстраційних справ, необхідних для встановлення або спростування фактів, які мають юридичне значення у ході судового процесу.

Тому, відмова Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області, вмотивована застосуванням пункту шостого статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є необґрунтованою та свідчить про хибність та неповноцінність розуміння відповідачем норм права, які є спеціальними у його діяльності.

До того ж, Основним законом України, закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про протиправність та необґрунтованість дій відповідача, а позов вважає таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

При прийнятті рішення в даній адміністративній справі, судом враховується наступне.

Згідно із частинами 1, 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем не заявлено вимог про визнання протиправними дій Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області щодо не повернення оригіналів документів з реєстраційної справи.

Проте, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в цій частині.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 23.02.2018 №972459668.1 (а.с. 2).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 241 246, 257, 262, 263 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області у поверненні ОСОБА_1 оригіналів документів на право власності, а саме: Договіру купівлі-продажу частини об'єкту нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк "Київська Русь" 19.03.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за № 463; Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2015, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 05.

Зобов`язати Реєстраційну службу Бориспільської міської ради Київської області (вул. Київський шлях, 73, м. Бориспіль, Київська область) повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) оригінали документів на право власності, а саме: Договіру купівлі-продажу частини об'єкту нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк "Київська Русь" 19.03.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за № 463; Витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2015, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 05.

Стягнути з Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області (вул. Київський шлях, 73, м. Бориспіль, Київська область) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.