Справа № 826/6105/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 квітня 2018 року № 826/6105/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у

Київській області

про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним рішення і скасувати повідомлення від 12.04.2017 року №2525 про повернення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 стягувачу без прийняття до виконання; визнати протиправною дію відповідача із повернення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати Відповідача розглянути повторно і негайно заяву Позивача про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 09.06.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 18.09.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 18.09.2017 р. розгляд справи відкладено до 09.10.2017 р. у зв'язку з технічними причинами.

Відповідно до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 09.10.2017 р. розгляд справі відкладено у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін.

Ухвалою від 29.01.2018 р., зупинено провадження у справі №826/6105/17 до вирішення питання про відвід головуючого судді Федорчука А.Б.

В подальшому, Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2018 р., відмовлено у задоволенні клопотання представнику Позивача про відвід головуючого судді Федорчука А.Б.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2018 р., поновлено провадження по справі №826/6105/17 та призначено до розгляду в судовому засіданні 01.03.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 є виконавчим документом, Позивачем у заяві про відкриття виконавчого провадження за вказаною ухвалою зазначено всі відомості про боржника та стягувача, отже повідомлення від 12.04.2017 року №2525 про повернення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 стягувачу без прийняття до виконання не ґрунтується на нормах Закону України «Про виконавче провадження».

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника Позивача надійшло клопотання про вирішення справи без її участі.

Представником Відповідача надано суду письмові заперечення на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження. В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначає, що ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні 01.03.2018 р. Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні у відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 р.).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 забезпечено докази шляхом витребування у відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області оригіналу виконавчого провадження №45032860 та належним чином завірені копії.

Повідомленням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.04.2017 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 повернуто Позивачу без прийняття до виконання.

Позивач вважає спірне Повідомлення протиправним та прийнятим з порушення вимог законодавства, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (пункт 2 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII).

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Зі місту повідомлення від 12.04.2017 року №2525 про повернення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 вбачається, що виконавчий документ не може бути прийнятий до виконання, оскільки не відповідає вимогам визначеним ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 не визначено сторін виконавчого провадження - боржника та стягувача, а також, ухвала не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Судом досліджено копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року №826/4707/15 та встановлено, що в ухвалі не визначено сторін виконавчого провадження - боржника та стягувача та не зазначено місцезнаходження (для юридичних осіб) стягувача та боржника.

З огляду на викладене, висновок Відповідача про невідповідність зазначеної ухвали ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII, що відповідно до ч. 4 названої статті Закону № 1404-VIII є підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

З огляду на викладене, при прийнятті оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання Відповідач діяв відповідно до норм Закону № 1404-VIII, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частини 4, 5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2 - 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: 01032, АДРЕСА_1) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук