Справа № 804/7370/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2018 рокусправа № 804/7370/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевської Н.А.

судді: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

за участю представників сторін:

представник позивача: Грищенко М.О.,дов. від 12.12.2017 р.

представник відповідача: Малютіна В.Е., дов. від 11.01.2018 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Дніпровського управління Офісу великих платників податків ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 (суддя Голобутовський Роман Зіновійович, дата складання повного тексту 28.11.2017)

у справі № 804/7370/17

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс"

до Дніпровського управління Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ПОСТАНОВИВ:

07.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" звернулось з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 02.11.2017 № .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків податкового органу щодо виявлених порушень вимог чинного законодавства, оскільки ТОВ "Атлантіс" правомірно сплачено акцизний податок за ставками, які діяли на момент отримання марки акцизного податку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017р. у справі № 804/7370/17 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Судом встановлено, що за результатами камеральної перевірки контролюючим органом виявлено заниження податкового зобов'язання зі сплати акцизного податку, внаслідок чого здійснено відповідне донарахування податкового зобов'язання. При цьому висновки контролюючого органу ґрунтуються на тому, що з огляду , що реалізація лікеро-горілчаної продукції проводилась в умовах дії збільшення ставок акцизного податку, Товариство мало здійснити доплату податку за ставками, які діяли на момент реалізації готової продукції. Після дослідження встановлених по справі обставин, а також з врахуванням норм чинного законодавства суд дійшов висновку щодо правомірності сплати Товариством акцизного податку за ставками, які діяли на час отримання марок акцизного податку, а висновки податкового органу щодо донарахування сплати акцизного податку визнано помилковими.

Наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДУ ОВПП ДФС подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 р. у справі № 804/7370/17 та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що 20.12.2016 змінено ставки акцизного податку, відповідно, при реалізації алкогольних напоїв, вироблених з залишків спирту, які утворились до змін розміру ставок, акцизний податок обчислюється виходячи з обсягів реалізації такої продукції та ставок акцизного податку, які діють на момент реалізації, а тому Товариство має здійснити доплату податку шляхом подання декларації акцизного податку та додатка 3 до неї в терміни, передбачені ст.223 ПК України.

ТОВ "Атлантіс" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що суб'єкт господарювання (платник податку) повинен використовувати ставки акцизного податку, які діяли на момент отримання марки акцизного податку, в зв'язку чим думка контролюючого органу щодо повторного нарахування та акцизного податку є незаконною та такою, що суперечить чинному законодавству.

Крім того, позивач зауважує, що під час перевірки виявлено нібито не проведення Товариством «доплати» з акцизного податку, в той час як для спірних правовідносин поняття «доплати» не передбачено Податковим кодексом України. В судових засіданнях апеляційної інстанції зазначені правові позиції сторін , підтримано представниками.

08.08.2017 ТОВ "Атлантіс" подано до контролюючого органу Декларацію акцизного податку за липень 2017 року, якою задекларовано:

- суму акцизного податку з операцій з реалізації вироблених в Україні спирту етилового та інших спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, 9060 грн. та 26 503 382 грн.;

- операції з ввезення алкогольних напоїв на митну територію України, маркованих марками акцизного податку 999 грн.;

- сума податкових зобов'язань з вироблених підакцизних товарів 26 512 442 грн., у тому числі: лікеро-горілчаної продукції на суму 26 503 382 грн., виноробної продукції, інших спиртових дистилятів, продуктів з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше (за звітний місяць) - 9060 грн.;

- суму податкових зобов'язань з ввезених підакцизних товарів (сума рядків А3, А10.2 за вирахуванням рядка А12) 999 грн., у тому числі виноробної продукції, інших спиртових дистилятів, продуктів з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше 999 грн. (а. с.10-19).

При цьому у Додатку 3 до Декларації акцизного податку наведено розрахунок суми акцизного податку з алкогольних напоїв, згідно якого за позиціями товару "горілка, настоянка" (рядок 8-21 додатку) визначено ставку акцизного податку - 105,80 гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту (а. с.17, 18).

ДУ ОВПП ДФС проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у вказаній Декларації акцизного податку за липень 2017 року ТОВ "Атлантіс", за результатами якої складено акт від 19.09.2017 № 619/28-10-46-08-30012937 (а. с.20-30).

Згідно з висновками, наведених у акті камеральної перевірки від 19.09.2017, Товариством порушено вимоги п.п.213.1.1 п.213.1 ст.213, п.216.1 ст.216, п.217.10 ст.217 ПК України та Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого Наказом Мінфінансів України від 23.01.2015 № 14, що призвело до заниження суми грошового зобов'язання, заявленого у Декларації акцизного податку, у тому числі: податкових зобов'язань у сумі 1 342 418, 46 грн.

02.11.2017 на підставі даного акту камеральної перевірки ДУ ОВПП ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "лікеро-горілчана продукція" на загальну суму 2013627,69 грн., з яких за основним платежем на 1342418,46 грн., за штрафними санкціями 671209,23 грн. (а. с.8).

ТОВ "Атлантіс", вважаючи незаконним зазначене податкове повідомлення-рішення, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ДУ ОВПП ДФС не підлягає задоволенню з таких підстав:

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч.2 ст.2 КАС України з урахуванням приписів ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, за приписами ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.2 ст.2, ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується і не спростовується відповідачем подання ТОВ "Атлантіс" до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області заявок-розрахунків на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв № 199 від 31.05.2016, № 202 від 02.06.2016, № 218 від 15.06.2016, № 85 від 03.03.2016, № 489 від 02.11.2016, № 492 від 04.11.2016, № 538 від 25.11.2016, № 211 від 08.06.2016, № 86 від 04.03.2016, № 333 від 19.08.2016, № 591 від 22.12.2016, № 420 від 29.09.2016, № 303 від 02.08.2016, № 121 від 29.03.2016, № 286 від 26.07.2016, наявність платіжних доручень № 1226 від 30.05.2016, №1227 від 30.05.2017, № 1256 від 01.06.2016, № 1327 від 14.06.2016, № 642 від 02.03.2016, №466 від 01.11.2016, № 495 від 03.11.2016, № 710 від 24.11.2016, № 1313 від 07.06.2016, №659 від 03.03.2016, № 11 від 18.08.2016, № 985 від 21.12.2016, № 221 від 28.09.2016, №1774 від 01.08.2016, № 789 від 22.03.2016, № 1671 від 21.07.2016, які свідчать про сплату Товариством акцизного податку в рахунок погашення податкових векселів, а також довідок про сплату сум акцизного податку, які розраховані за ставками на готову продукцію (для алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований), що подавались Товариством до контролюючого органу (а. с.38-161).

Як зазначено в акті камеральної перевірки від 19.09.2017 і не заперечується позивачем, Законом України від 20.12.2016 № 1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» внесено зміни до розділу VI ПК України «Акцизний податок», на лікеро-горілчану продукцію змінено ставку акцизного податку з 105,80 грн. до 126,96 літр 100-відсоткового спирту.

На думку контролюючого органу, у зв'язку зі зміною ставок з 01.03.2017 податкові зобов'язання відображаються у податковій звітності наступним чином:

у графі 7 "Оподатковуваний оборот (л) - усього" вказується оподатковуваний оборот алкогольних напоїв у літрах (гр.5 х гр.6);

у графі 9 "Ставки акцизного податку (у гривнях за 1 л 100-відсоткового спирту)" проставляється ставка акцизного податку в гривнях, яка діє згідно з діючими нормами для обчислення акцизного податку на одиницю виміру продукції;

у графі 10 вказується сума акцизного податку за векселями, виданими відповідно до порядку, встановленого у статті 225 розділу VI Кодексу, термін оплати яких настав у звітному періоді (або фактично погашених у звітному місяці), або проставляється сума, попередньо сплачена грошовими коштами без оформлення податкового векселя;

у рядку 12 додатка 3 "Розрахунок суми акцизного податку з алкогольних напоїв (стаття 225 розділу VI Кодексу)" вказується сума акцизного податку, обчислена у зв'язку зі зміною ставок акцизного податку, на яку зменшується або збільшується сума акцизного податку.

Так, за позицією відповідача, при реалізації, в період після підвищення ставок акцизного податку, виробниками алкогольних напоїв, залишків готової спиртовмісної продукції та продукції, виробленої із залишків спирту, спиртової суміші, які утворились до змін розміру ставок, акцизний податок обчислюється виходячи з обсягів реалізації такої продукції та ставок акцизного податку, діючих на момент реалізації незалежно від стану погашення податкового векселя. Тобто у разі коли реалізація лікеро-горілчаної продукції провадиться на умовах дії збільшених ставок акцизного податку, Товариство має здійснити доплату податку за ставками, які діють на момент реалізації готової продукції.

За позицією позивача, підтриманою судом першої інстанції, у разі якщо суб'єкт господарювання використовує під час виробництва алкогольних напоїв спирт етиловий не денатурований, то сплата акцизного податку відбувається під час придбання марки акцизного податку і жодної доплати податку за ставками, які діють на момент реалізації готової продукції, Товариство не повинно здійснювати.

Колегія суддів вважає позицію позивача та суду першої інстанції правомірною з огляду на наступне:

За визначеннями, наведеним у п.14.1 ст.14 ПК України (тут і надалі - в редакції на період, охоплений перевіркою):

акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції) (п.п.14.1.4);

підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку (п.п.14.1.145).

За приписами п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать:

спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво;

тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну;

пальне;

автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів;

електрична енергія.

Тобто до підакцизних товарів належить наведений у п.215.1 ст.215 ПК України перелік товарів, серед яких і спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої.

Стаття 213 ПК України визначені об'єкти оподаткування акцизним податком, згідно з п.п.213.1.1 п.213 якої об'єктами оподаткування є операції з: реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

При цьому відповідно до п.п.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

У п.217.1 ст.217 ПК України суми податку, що підлягають сплаті, з підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, а також реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі, визначаються платником податку самостійно, виходячи з об'єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов'язань.

В свою чергу, стаття 216 ПК України визначає дату виникнення податкових зобов'язань зі сплати акцизного податку.

Так, у п.216.1 ст.216 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань щодо підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, є дата їх реалізації особою, яка їх виробляє, незалежно від цілей і напрямів подальшого використання таких товарів (продукції), крім випадків, зазначених у статтях 225 та 229 цього Кодексу.

Виробництво підакцизних товарів (продукції) - технологічний процес, в тому числі змішування, здійснення якого внаслідок зміни форми, властивостей або складу сировини, напівфабрикатів або готової продукції призводить до отримання підакцизних товарів (продукції, у тому числі сировини), надання таким товарам інших властивостей, що призводить або не призводить до збільшення обсягів таких товарів (п.п.14.1.28-1 п.14.1 ст.14 ПК України).

Отже, податкові зобов'язання щодо підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, виникають у дату їх реалізації виробником, окрім тих випадків, які визначені у ст.ст.225, 229 ПК України.

При цьому стаття 225 ПК України встановлює особливості оподаткування алкогольних напоїв, а п.229.1 ст.229 ПК України - особливості оподаткування спирту етилового.

Так, у п.п.225.1-225.5 ст.225 ПК України передбачено, що суб'єкт господарювання зобов'язаний сплатити податок або подати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням до отримання з акцизного складу спирту етилового неденатурованого, призначеного для переробки на алкогольні напої (крім виноматеріалів та вермутів), податковий вексель, який є забезпеченням виконання зобов'язання такого платника у строк до 90 календарних днів, починаючи з дня видачі податкового векселя, сплатити суму податку, розраховану за ставками для цієї продукції.

Під час отримання спирту етилового неденатурованого підприємство-векселедавець за участю представника контролюючого органу на акцизному складі складає акт про фактично отриману кількість спирту та розрахунок акцизного податку виходячи з фактично отриманої кількості спирту. Цей акт є коригуванням вже сплаченої суми податку або наданого податкового векселя із зазначенням остаточної суми податку, яка підлягає сплаті.

Скоригована сума податку в податковому векселі сплачується частково у разі придбання марок акцизного податку в період дії такого векселя.

Податковий вексель вважається погашеним векселедавцем у разі сплати суми податку в повному обсязі та в зазначений у податковому векселі строк.

Сума податку, на яку погашається вексель, визначається виходячи з фактично отриманої кількості спирту (згідно з актом) та ставок податку на готову продукцію, зменшується на суму податку, розраховану виходячи з фактично втраченої кількості спирту етилового при транспортуванні та зберіганні, у процесі виробництва готової продукції в межах норм, затверджених у встановленому порядку, а також фактично повернутого невиправного браку. Розрахунок суми зменшення податку проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому за приписами абз.1 п.п.222.1.2 п.222.1 ст.222 ПК України суми податку з алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований, сплачуються при придбанні марок акцизного податку.

Марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (п.п.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України).

За положеннями п.226.12 ст.226 ПК України продаж марок акцизного податку вітчизняним виробникам алкогольних напоїв і тютюнових виробів провадиться на підставі:

довідок про сплату суми податку, яка розрахована за ставками на готову продукцію (для алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований);

заявки-розрахунку кількості марок акцизного податку (далі - заявка-розрахунок);

звіту про використання марок, придбаних у попередньому місяці, за затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, формою у двох примірниках, один з яких залишається у продавця марок, другий (з відміткою продавця) - у виробника;

платіжного документа на перерахування плати за марки з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення.

Отже, Податковим кодексом України встановлений особливий порядок сплати та нарахування сум акцизного податку щодо товарів, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований, і цей порядок передбачає сплату акцизного податку саме під час придбання марки акцизного податку, що не було враховано контролюючим органом під час проведення перевірки.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що посилання контролюючого органу на те, що ТОВ «Атлантіс» при реалізації готової продукції після зміни розміру ставки з 01.03.2017 не проведено доплату податку за ставками, які діяли на момент реалізації готової продукції наведені без посилання на певні положення Податкового кодексу України, які б передбачали таку доплату у випадку реалізації товарів, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, зокрема, й те, що позивачем підтверджена сплата суми акцизного податку, розрахованої за ставками на готову продукцію, у відповідних довідках, колегія судів дійшла висновку, що у суду першої інстанції були наявними законні підстави для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення ДУ ОВПП ДФС № від 02.11.2017, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "лікеро-горілчана продукція" на загальну суму 2013627,69 грн., з яких за основним платежем на 1342418,46 грн., за штрафними санкціями 671209,23 грн.

Стаття 316 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Атлантіс», і доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновку суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського управління Офісу великих платників податків ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 р. у справі № 804/7370/17 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 р. у справі № 804/7370/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко