Справа № 505/2879/17
Суддя: Гура А. І.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/2879/17
Провадження № 2-адр/503/2/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гури А.І.,

при секретарі Поліковській О.І.

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі Одеської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Подільського міського голови Одеської області Іванова Анатолія Павловича про визнання незаконним та скасування розпорядження №222 від 13 вересня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування розпорядження №83 (о/с) від 20 жовтня 2017 року про звільнення, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Подільського міського голови Одеської області Іванова Анатолія Павловича про визнання незаконним та скасування розпорядження №222 від 13 вересня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування розпорядження №83 (о/с) від 20 жовтня 2017 року про звільнення, поновлення на роботі задоволено в повному обсязі. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Подільського міського голови Одеської області Іванова Анатолія Павловича №222 від 13 вересня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Управління соціального захисту населення ОСОБА_2, оголошення догани та позбавлення премії та надбавки за вересень 2017 року. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Подільського міського голови Одеської області Іванова Анатолія Павловича №83 (о/с) від 20 жовтня 2017 року про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника управління соціального захисту населення Подільської міської ради. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника управління соціального захисту населення Подільської міської ради. Стягнуто з Подільської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_2 640 грн. сплаченого тою судового збору. Звернуто до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника управління соціального захисту населення Подільської міської ради.

20 квітня 2018 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, де зазначено, що одночасно із рішенням про поновлення на роботі судом не вирішене питання про стягнення середньої заробітної плати з час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2017 по 10 квітня 2018 року в розмірі 177332 грн.. Зазначена сума складається з такого розрахунку. Середньоденна заробітна плата позивача складала 1031 грн.. З часу звільнення (20 жовтня 2017 року) до дати винесення судового рішення (10 квітня 2018 року) минуло 172 дні, а звідси, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 172Х1031= 177332 грн..

В судовому засіданні представник відповідача, заперечуючи по суті заявлених вимог посилалася на те, що при проведенні розрахунку обчислення середньої заробітної плати позивачем порушені вимоги постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та вимоги Закону України «Про оплату праці». Відповідно до вищезазначеної постанови обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв"язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Для розрахунку середньої заробітної плати у зв'язку зі звільненням позивача в жовтні 2017 року, враховується заробітна плата за серпень та вересень 2017 року. Кількість робочих днів у серпні 2017 року відповідно до табелю обліку робочого часу складає 15 днів. Кількість робочих днів у вересні 2017 року відповідно до табелю обліку робочого часу, складає 21 день. Кількість фактично відпрацьованих робочих днів за останні два місяці, що передували місяцю, в якому ОСОБА_2 було звільнено складає 36 днів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога, тощо). Згідно з відомістю нарахування заробітної плати за серпень 2017 року заробітна плата за фактично відпрацьований час ОСОБА_2 (15 робочих днів) склала 8300,31 грн.. Всього нараховано за серпень 2017 року 29110,01 грн., з них: 12088,24 грн. - матеріальна допомога, 3964,30 грн. - відпускні, 4757,16 грн. - компенсація за невикористану відпустку. Згідно з відомістю нарахування заробітної плати за вересень 2017 року, в якому було проведено перерахунок необгрунтовано нараховних стимулюючих виплат в сумі 5946,79 грн., фактичне нарахування зарплати з вересень 2017 року складає 6227 грн.. Загаьна сума заробітної плати позивача за останні два місяці, що передували місяцю, в якому ОСОБА_2 було звільнено складає 14527,31 грн.. Таким чином, середньоденна заробітн плата складає 403,54 грн. (14527,31:36). Кількість робочих днів з моменту звільнення - 20 жовтня 2017 року до поновлення на роботі на посаді з 23 квітня 2018 року складає125 днів, а саме: жовтень 2017 року - 7 днів; листопад 2017 року - 22 дні; грудень 2017 року - 20 днів; січень 2018 року - 21 день; лютий 2018 року - 20 днів; березень 2018 року - 21 день квітень 2018 року - 14 днів.Отже сума виплати позивачеві складає 50442,50 грн.(403,54Х 125).

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Тобто, зазначені в ч.2 ст.235 КЗпП України положення носять імперативний характер - є обов»язковими для органу, що вирішує трудовий спір.

Як роз'яснено в пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348).

Згідно п.2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають

дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому

надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Аналізуючи приписи як Закону так і підзаконного нормативного акту, якими є відповідно: Кодекс законів про працю України та Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, суд прийшов до висновку обчислення розміру середньомісячної заробітної плати ОСОБА_2 повинне проводитися, виходячи з виплат за останні два календарних місяці ( серпень, вересень 2017 року), що передували даті її звільнення, тобто 20 жовтня 2017 року.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Суд, задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходив з нступного.

Кількість фактично відпрацьованих робочих днів у серпні 2017 року - 15. Нараховано при цьому ОСОБА_2 - 29110,01 грн.: з них - 12088,24 грн. - матеріальна допомога; 3964,30 грн. - відпускні; 4757,16 грн. - компенсація за невикористану відпуску. Тобто, сума - 20809,70 грн. (12088,24+3964,30+4757,16) до уваги, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, при розрахунку середньомісячної заробітної плати не береться, а отже, заробітна плата позивача за серпень 2017 року становить 8300,31 грн..

Кількість відпрацьованих робочих днів у вересні 2017 року - 21. Нарахована заробітна плата - 6627 грн.. Разом з тим, суд, постановляючи основне рішення зазначив, що позбавлення премій і надбавок ОСОБА_2 з вересень 2017 року є незаконним, а тому за вересень 2017 року їй повинно було нараховано 12173,79 грн. Таким чином, загальна сума заробітної плати ОСОБА_2 за серпень,вересень 2017 року становила 20474,10 грн. (8300,31+ 12173,79). Середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 за останніх два місяці, що передували місяцю, в якому її було звільнено, склала 568,72 грн. (20474,10:36).

Кількість робочих днів з часу звільнення ОСОБА_2 - 118 ( жовтень 2017 року - 7; листопада 2017 року - 22; грудень 2017 року - 20; січень 2018 року - 21; лютий 2018 року - 20; березень 2018 року - 21; квітень 2018 року - 7).

З огляду на викладене, суд констатує, що вимоги позивача про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу повинні бути задоволеними частково, а саме з Подільської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_2 слід стягнути середньомісячну заробітну плату з час вимушеного прогулу в розмірі 67108,96 грн.(568,72Х118).

Виходячи з наведеного, на підставі ст. 235 ч.2 КЗпП України та керуючись ст.ст. 241-246, 250, 295,252 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Подільської міської ради Одеської області н користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2017 року по 10 квітня 2018 року в розмірі 67108 (шістдесят сім тисяч сто вісім ) грн. 96 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, у відповідності до Розділу VІІ Перехідних положень п. 15.5 апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Одеського апеляційного адміністративного суду через Кодимський районний суд Одеської області області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.І.ГУРА