Справа № 823/486/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року справа № 823/486/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участі: секретаря судового засідання - Роя О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Придніпровського районного суду м. Черкаси Угорчука В.В. про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Голови Придніпровського районного суду м. Черкаси Угорчука В.В. (далі - відповідач ), в якому просить:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача в частині відмови у видачі завірених копій з справ;

- зобов'язати відповідача направити на адресу позивача належним чином завірені копії скарг, заяв;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 16 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що він звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявами про надання належним чином завірених копій зі справ. Проте, на вказані заяви позивач отримав відповідь, стосовно того що він має право на ознайомлення з матеріалами справи. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідно до Кримінального процесуального кодексу України йому гарантовано право на видачу завірених належним чином доказів зі справи, а тому відмова у видачі заявлених доказів є незаконною, що стало підставою звернення до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Згідно з наданого до суду відзиву від 22.02.2018 відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю та вказав, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебували справи № 711/10826/16-к за скаргою ОСОБА_1 на постанову про відмову у визнанні потерпілим (слідчий суддя Колода Л.Д.) та № 711/1558/17 за скаргою ОСОБА_1 про зобов'язання органів прокуратури здійснити певні дії (слідчий суддя Позарецька С.М.). Копії судових рішень по вказаних справах направлені на адресу позивача та отримані ним. 17.01.2018 на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси від позивача надійшли заяви від 15.01.2018, в яких він просив направити йому належним чином завірені копії зі справи 711/10826/16-к: скаргу від 11.12.2016, пояснення від 26.01.2017, письмові заперечення прокурора та ухвалу суду, зі справи № 711/1558/17 скаргу від 22.02.2017, заяву ГПУ від 26.01.2017, заперечення прокурора. Листом від 25.01.2018 позивачу роз'яснено його право ознайомитись з матеріалами справ у приміщенні суду. Відповідач також зазначив, що суд не зобов'язаний надавати копії матеріалів кримінального провадження, зокрема у даному випадку - заявнику копії його скарг та його письмові пояснення або заперечення інших учасників кримінального провадження, такий обов'язок не передбачений діючим кримінально процесуальним законодавством України.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, просив розглядати справу за його відсутності.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Судом встановлено, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебували справи № 711/10826/16-к за скаргою ОСОБА_1 на постанову про відмову у визнанні потерпілим (слідчий суддя Колода Л.Д.) та № 711/1558/17 за скаргою ОСОБА_1 про зобов'язання органів прокуратури здійснити певні дії (слідчий суддя Позарецька С.М.). Копії судових рішень по вказаних справах направлені на адресу позивача та отримані ним.

17.01.2018 на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси від позивача надійшли заяви від 15.01.2018, в яких він просив направити йому належним чином завірені копії зі справи 711/10826/16-к: скаргу від 11.12.2016, пояснення від 26.01.2017, письмові заперечення прокурора та ухвалу суду, зі справи № 711/1558/17 скаргу від 22.02.2017, заяву ГПУ від 26.01.2017, заперечення прокурора.

Листами від 25.01.2018 за вих.-711/1558/17/1412/2018 та вих.-711/10826/16-к/1415/2018 позивачу роз'яснено його право ознайомитись з матеріалами справ у приміщенні суду.

Позивач вважаючи, незаконною бездіяльність відповідача в частині відмови у видачі завірених копій з справ звернувся з позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України), визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Права потерпілого визначені ст. 56 КПК України, відповідно до якої, протягом кримінального провадження потерпілий має право: знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 статті 27 КПК України визначає, що учасники судового провадження, а також особи, які не брали участі у кримінальному провадженні, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, не можуть бути обмежені у праві на отримання в суді як усної, так і письмової інформації щодо результатів судового розгляду та у праві на ознайомлення з процесуальними рішеннями й отримання їх копій. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в суді інформації про дату, час і місце судового розгляду та про ухвалені в ньому судові рішення, крім випадків, установлених законом.

Наказом Державної судової адміністрації України від 17.03.2013 № 173 затверджено Інструкцію з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі-Інструкція).

Інструкція розроблена відповідно до положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що визначають порядок організації та діяльності органів судової влади, та встановлює правила ведення діловодства в МС, АС, ВССУ і регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення в суді до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи.

Розділом 13 Інструкції встановлено, що справи (матеріали кримінального провадження) видаються для ознайомлення апаратом суду за резолюцією голови суду, судді (судді-доповідача), секретаря відповідної судової палати на підставі письмової вимоги (заяви) таким особам: прокуророві, який має право на участь у розгляді справи, - після пред'явлення службового посвідчення; адвокатам, які беруть участь у розгляді справ (після пред'явлення документа, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема: посвідчення адвоката, договору про надання правової допомоги; довіреності; ордера; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги); іншим учасникам кримінального провадження, адміністративного або цивільного процесу, а також особам, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки (після пред'явлення документа, що посвідчує особу: паспорта, службового посвідчення, пенсійного посвідчення тощо, та в необхідних випадках - доручення представника).

Ознайомлення з матеріалами справи (кримінального провадження) проводиться виключно у приміщенні суду та у присутності працівника апарату суду.

Факт ознайомлення із матеріалами справи (кримінального провадження) фіксується працівником апарату суду в журналі видачі судових справ шляхом вчинення запису про те, хто і коли ознайомлювався зі справою (матеріалами кримінального провадження).

Особи, зазначені у пункті 13.1 цієї Інструкції, мають право знайомитися з матеріалами цивільних, адміністративних, кримінальних проваджень і справ про адміністративні правопорушення протягом усього робочого дня апарату суду.

Під час розгляду справи з досліджених справ № 711/10826/16-к за скаргою ОСОБА_1 на постанову про відмову у визнанні потерпілим (слідчий суддя Колода Л.Д.) та № 711/1558/17 за скаргою ОСОБА_1 про зобов'язання органів прокуратури здійснити певні дії (слідчий суддя Позарецька С.М.)., що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси, судом встановлено, що позивач звернувся до суду із заявами, в яких просив направити йому належним чином завірені копії зі справи 711/10826/16-к, а саме: скаргу від 11.12.2016, пояснення від 26.01.2017, письмові заперечення прокурора та ухвалу суду, зі справи № 711/1558/17, а саме: скаргу від 22.02.2017, заяву ГПУ від 26.01.2017, заперечення прокурора.

Листом від 25.01.2018 позивачу роз'яснено його право ознайомитись з матеріалами справ у приміщенні суду, позивач таким правом не скористався, натомість посилається на ст. 93 КПК України, що за його переконанням надає право на збирання доказів, а відмова у наданні вказаних доказів (скарг позивача, заяв, пояснень і заперечень) є протиправною.

Приймаючи рішення у справі суд зазначає, що діюче кримінально процесуальне законодавство України, як і Інструкція з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, не зобов'язує суд надавати копію матеріалів кримінального провадження, в даному випадку - позивачу (заявнику) копію його скарг та письмових пояснень або заперечень інших учасників кримінального провадження.

Суд також, звертає увагу що обов'язок щодо надання заявнику копій судових рішень виконано, що підтверджується відповідними копіями рекомендованої кореспонденції про направлення ухвал у справах № 711/1558/17, № 711/10826/16-к.

Таким чином, надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та доводяться матеріалами справи, суд, вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Дослідивши обставини справ та дії відповідача, суд приходить до висновку, що останні відповідають вимогам визначених Кодексом адміністративного судочинства України, оскільки дії суб'єкта владних повноважень повинно бути вчинено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - за змістом цей критерій випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України. "На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень: має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. "У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. "У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу даних норм слідує, що під час розгляду справи суд бере до уваги лише належні докази, тобто ті, що стосуються конкретної справи та містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, на виконання свого обов'язку відповідачем доведено правомірність прийняття свого рішення, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Що стосується інших аргументів, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову то, в даному випадку, варто зазначити, що судом, відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, рішення про відмову в задоволення позову приймалось з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у п. 23 Рішення у справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини суд не зобов`язаний детально вивчати всі аргументи, на які посилається позивач, якщо такі аргументи не стосуються предмету спору та є надуманими.

Керуючись статтями 2, 90, 229, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький

Рішення складено у повному обсязі 25.04.2018.