Справа № 428/3785/18
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/3785/18
Провадження №2-а/428/152/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., за участю позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Заброднього Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, скасування постанови та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення № 26, прийняту відповідачем 29.03.2018 року, протиправною, скасування її та закриття провадження у справі.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.04.2018 року даний позов було прийнято до розгляду та у справі призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29.03.2018 року начальником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області Машко Н.М. винесено постанову № 26 про накладення штрафу у сумі 255 грн. на позивача як керівника Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто», за порушення п. 1 ч. 1 ст. 22, абз. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та п. 4 «Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затвердженої постановою правління Фонду від 22.12.2010 року № 26, виявлених актом перевірки від 15.02.2018 року № 08-11-03. З вказаним актом перевірки ПАТ «Луганськ-Авто» не погоджується та 26.02.2018 року надало заперечення. Позивач отримав оскаржувану постанову 03.04.2018 року та з нею не погоджується з огляду на наступне. Відповідно до акту, протоколу та оскаржуваної постанови позивачу інкримінують правопорушення, яке вчинене у грудні 2014 року та січні 2015 року. В акті також зазначено, що грошові кошти, отримані 28.01.2015 року підприємством в порушення ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», знаходились на розрахунковому рахунку до 14.04.2016 року. Таким чином, відповідач визнає, що порушення не являється триваючим та має дату закінчення 14.04.2016 року, а тому на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності пройшло більш ніж 2 місяці. Разом з тим, відповідач помилково дійшов висновку, що ПрАТ «Луганськ-Авто» невірно визначено орган якому подано заявки-розрахунки, для відшкодування тимчасової втрати працездатності, так як орган який їх фінансує вже був створений. Крім того, спеціалісти відповідача, які отримали заявки-розрахунки разом з лікарняними листками, з яких вбачаються причини відшкодувати втрату працездатності, могли вчасно з реагувати на ситуацію. Також, в ПрАТ «Луганськ-Авто» є в наявності Сертифікат № 863 (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий Торгово-промисловою палатою ПДС України від 09.10.2014 рок, та Сертифікат № 828 (висновок) про форс-Мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 08.09.2014 виданий Торгово-промисловою палатою України. Зазначені документи конкретно посилаються на норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-УІІ від 02.09.2014 року, відповідно до якого не застосовуються штрафи та пеня. У зв'язку з викладеним, позивач вважає вказану постанову протиправною, тому звернувся з даним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись при цьому на доводи, викладені у позові, просив їх задовольнити та визнати постанову про накладення адміністративного стягнення № 26, прийняту відповідачем 29.03.2018 року, протиправною, скасувати її та закрити провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві, з яких вбачається, що в період з 07.02.2018 року по 15.02.2018 року працівниками Управління проведено документальну планову перевірку по коштах ФСС України страхувальника - ПрАТ «Луганськ-Авто» за період з 01.11.2011 року по 31.12.2016 року. Під час проведення перевірки виявлено порушення порядку використання коштів ФСС України на суму 57142,96 грн., а саме матеріальне забезпечення по тимчасовій непрацездатності призначено та сплачено застрахованій особі по страховому випадку, що пов'язаний з нещасним випадком на виробництві, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 22, абз. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». 16.02.2018 року посадовою особою Управління складений протокол про адміністративне правопорушення № 3 стосовно Генерального директора ПрАТ «Луганськ-Авто» - позивача за ч. 1 ст. 165-5 КУпАП. 29.03.2018 року начальником Управління за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 3 від 16.02.2018 року, матеріалів документальної планової перевірки страхувальника - ПрАТ «Луганськ-Авто» прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення № 26. Строк притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем не порушений у зв'язку з тим, що вказане правопорушення є триваючим та відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш ніж через 2 місяці з дня його виявлення. В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Триваючими слід вважати порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, несвоєчасне або неповне їх повернення, оскільки такі порушення можуть здійснюватись безперервно шляхом невиконання обов'язку, зокрема щодо неповернення (невідшкодування) Фонду сум неправомірних витрат або належних до сплати страхових коштів. Порушення порядку використання коштів ФСС України виявлено за результатами проведеної планової документальної перевірки страхувальника - ПрАТ «Луганськ-Авто» посадовими особами Управління, про що складений Акт перевірки по коштах Фонду соціального страхування України від 15.02.2018 року № 08-11-03. Таким чином, факт вчинення правопорушення виявлено посадовими особами Управління 15 лютого 2018 року, тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 29.03.2018 року № 26 Управлінням винесено в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП. Крім того, згідно з п. 4 постанови Правління ФСС України від 24.05.2017 року № 34 з 01.08.2017 року забезпечується виконання ФСС України функцій та завдань, визначених Законом України № 1105, у зв'язку з чим, ФСС з тимчасової втрати працездатності та його робочі органи припиняють свою діяльність. Таким чином, до 01.08.2017 року матеріальне забезпечення застрахованим особам надавалось відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105: по тимчасовій непрацездатності - робочими органами Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання - робочими органами Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з страхових випадків, визначених в ч. 1 ст. 22 Закону України № 1105, у тому числі, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Натомість, страхувальником - ПрАТ «Луганськ-Авто», в порушення вищезазначених вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105, 20.01.2015 року до Сєвєродонецької міської виконавчої дирекції ФСС з тимчасової втрати працездатності подана заява-розрахунок від 16.01.2015 року № 7 для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності: АГВ № 623484 (первинний) за період непрацездатності з 06.10.2014 року по 02.11.2014 року, АГВ № 623629 (продовження листка № 623484) за період непрацездатності з 03.11.2014 року по 11.12.2014 року, АГО № 284238 (продовження листка № 623629) за період непрацездатності з 12.12.2014 року по 29.12.2014 року, в яких причиною непрацездатності хворого визначено нещасний випадок на виробництві та його наслідки (4). У листку непрацездатності АГО № 284238 за період непрацездатності з 12.12.2014 року по 29.12.2014 року зазначено: «29.12.2014 року встановлено третю групу інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві» та в наявності відбиток печатки Сєвєродонецької міжрайонної МСЕК. При цьому, в заяві розрахунку від 16.01.2015 року № 7 причиною непрацездатності за вищезазначеними листкам непрацездатності зазначено захворювання загальне (1). Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення належним чином підтверджено порушення позивачем порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а постанова про накладення адміністративного № 26 від 29.03.2018 року винесена законно. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно акту № 08-11-03 перевірки по коштах ФСС України від 15.02.2018 року на підставі наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 18.01.2018 року № 42-ОД, ухвали Донецького апеляційного суду від 22.11.2017 року у справі № 812/868/17 та направлення від 19.01.2018 року № 3, начальником відділу фінансового контролю та аудиту Петренко B.C., головними спеціалістами відділу фінансового контролю та аудиту управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області Жоровою Н.І. (відсутня 15.02.2018 року л/н АГЕ 155317), ОСОБА_6 з відома генерального директора Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» ОСОБА_7, у присутності виконуючої обов'язки головного бухгалтера ОСОБА_8 проведено планову документальну перевірку по коштах ФСС України ПрАТ «Луганськ-Авто» за період з 01.11.2011 року по 31.12.2016 року Перевірка проводилася з 07.02.2018 року по 15.02.2018 року. Вказаною перевіркою зокрема встановлено, що за період з 01.12.2014 року по 31.12.2016 року на виплату допомоги за рахунок коштів Фонду від Сєвєродонецької міської виконавчої дирекції ЛОB ФСС з ТВП, згідно заявок-розрахунків страхувальника для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, було отримано фінансування у сумі 91417,49 грн., у тому числі: - з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року - 0,00 грн.; - за 2015 рік-91417,49 грн.; - за 2016 рік - 0,00 грн. За період з 01.01.2011 року по 30.11.2014 року банківські документи з перерахування коштів Фонду на виплату матеріального забезпечення відсутні. Кошти Фонду у сумі 57142,96 грн. фактично отримані страхувальником 28.01.2015 року, в порушення ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-XIV (в редакції ЗУ № 77-VIII від 28.12.2014 року (зі змінами)), ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року зі змінами) не були виплачені застрахованій особі у встановлений законодавством термін. Таким чином, з 02.02.2015 року по 14.04.2016 року кошти Фонду у сумі 57142,96 грн. знаходились на окремому спеціальному рахунку №5092 у ПАТ «Промінвестбанк» і не використовувались у інших цілях. Застрахованій особі ОСОБА_7 тільки 30 травня 2016 року кошти на виплату матеріального забезпечення у сумі 10000 грн. видані з каси підприємства (п/о №1), а сума коштів 36265,74 грн. перерахована йому на р/р № 4855 в ПАТ «Креді Агріколь Банк». Перевіркою призначення, обчислення та виплати допомоги з тимчасової втрати працездатності встановлено порушення: п.1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105- XIV (в редакції ЗУ № 77-VIII від 28.12.2014 року (зі змінами)) та п.4 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду №26 від 22.12.2010 року призначено та виплачено матеріальне забезпечення по страховому випадку, що пов'язаний з нещасним випадком на виробництві застрахованій особі ОСОБА_10 (№ св-ва НОМЕР_1) відповідно листків непрацездатності: АГВ № 623484 за період з 06.10.2014 року по 02.11.2014 року: сплачено 15 дн. * 1020,41 грн. = 15306,15 грн., переплата - 15306,15 грн.; АГВ № 623629 за період з 03.11.2014 року по 11.12.2014 року: сплачено 29 дн. * 1020,41 грн. = 29591,89 грн., переплата - 29591,89 грн.; АГО № 284238 за період з 12.12.2014 року по 29.12.2014 року: сплачено 12 дн. * 1020,41 грн. = 12244,92 грн., переплата - 12244,92 грн. Відповідно до Журналу реєстрації посильних листів на МСЕК за формою 088/о - за порядковим номером 956 від 29.12.2014 року зареєстрований хворий ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 за діагнозом: «ЗЧМТ (04.06.2014 року на виробництві) струс головного мозку, енцефалопатія II (посттравматична)» його направлено на огляд до МСЕК для встановлення відсотків втрати професійної, працездатності у зв'язку з виробничою травмою, що сталася 04.06.2014 року та тривалим перебуванням (149 днів) на лікарняних листках. Підставою для висновку комісії МСЕК про встановлення відсотків втрати професійної працездатності був листок непрацездатності АГО № 284238 за період з 12.12.2014 року по 29.12.2014 року: неправомірно використані кошти Фонду у одному випадку на суму 57142,96 грн. Підсумки перевірки: кошти Фонду, використані на сплату матеріального забезпечення з порушенням діючого законодавства склали 57142,96 грн., які підлягають поверненню в бюджет ФСС України.

У відповідності до копії протоколу № 3, складеного начальником відділу фінансового контролю та аудиту управління виконавчої дирекції ФСС України в Луганській області 16.02.2018 року, при приведенні планової перевірки по коштах ФСС України ПрАТ «Луганськ-Авто» 15.02.2018 року виявлено порушення порядку використання коштів ФСС України у сумі 57142,96 грн., а саме: матеріальне забезпечення по тимчасовій непрацездатності по страховому випадку, що пов'язаний з нещасним випадком на виробництві застрахованій особі ОСОБА_7 призначено та виплачено за рахунок коштів ФСС з тимчасової втрати працездатності по листкам непрацездатності: АГВ № 623484 за період з 06.10.2014 року по 02.11.2014 року, АГВ № 623629 за період з 03.11.2014 року по 11.12.2014 року, АГО № 284238 за період з 12.12.2014 року по 29.12.2014 року, що є порушенням: п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105- XIV (в редакції ЗУ № 77-VIII від 28.12.2014 року), ч. 1 ст. 165-5 КУпАП.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 26, прийнятої 29.03.2018 року начальником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області Машко Н.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 3 від 16.02.2018 року стосовно генерального директора Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» ОСОБА_1 та акт перевірки від 15.02.2018 року № 08-11-03 із запереченням від 26.02.2018 року № 11, встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення порядку використання коштів ФСС України, на суму 57142 грн. 96 коп. відповідно до акту перевірки № 08-11-03 від 15.02.2018 року, а саме: по листкам непрацездатності: АГВ № 623484 (первинний) за період непрацездатності з 06.10.2014 року по 02.11.2014 року, АГВ № 623629 (продовження листка № 623484) за період непрацездатності з 03.11.2014 року по 11.12.2014 року, АГО № 284238 (продовження листка № 623629) за період непрацездатності з 12.12.2014 року по 29.12.2014 року, виданими ОСОБА_7, - матеріальне забезпечення по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду призначено та сплачено застрахованій особі по страховому випадку, що пов'язаний з нещасним випадком на виробництві. Такі дії ОСОБА_1 є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 22, абз. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-XIV; п. 4 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 22.12.2010 року № 26. Враховуючи викладене, на генерального директора ПрАТ «Луганськ-Авто» ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255 грн., що становить 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач вважає вищевказану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 165-5 КУпАП порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо використання страхових коштів, - тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначені Законом «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Судом встановлено, що у зв'язку з порушенням порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування, відносно позивача було складено протокол № 3 від 16.02.2018 року про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-5 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" постановлено, що при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст.38 КпАП України двомісячного строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають (самоправне зайняття жилого приміщення - ст. 151 КпАП України, порушення або невиконання встановлених правил пожежної безпеки - ст. 175 КпАП України, невиконання обов'язків по вихованню і навчанню дітей - ст. 184 КпАП України та ін.), зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

З аналізу норм права, вбачається, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Зі змісту постанови № 26 про накладення адміністративного стягнення від 29.03.2018 року та акту №08-11-03 від 15.02.2018 року вбачається, що позивач одноразово, 16.01.2015 року, подавши заяву-розрахунок № 7, допустив порушення порядку використання страхових коштів на виплату матеріального забезпечення, згідно одержаного 28.01.2015 року від ФСС з ТВП фінансування.

Таким чином, адміністративне правопорушення, вчинене позивачем не є триваючим, оскільки дія була закінченою моментом використання коштів, і це мало місце у строк понад два місяці до часу розгляду даного адміністративного правопорушення, відтак суд не доводи відповідача про тривалість здійснення правопорушення позивачем.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, та враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув, суд доходить висновку про необхідність скасування постанови № 26 від 29.03.2018 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в частині вимог про визнання оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень протиправним суд зазначає, що такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в ч. 3 ст. 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови, у зв'язку із чим у задоволенні вимоги про визнання постанови протиправною слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 72-77, 241-246, 255, 293, 295, 325 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, скасування постанови та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 26, винесену 29.03.2018 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 30) у відношенні ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий 30.11.1999 року Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 27.04.2018 року.

Суддя Т. С. Журавель