Справа № 817/988/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 травня 2018 року м. Рівне №817/988/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринець Д.Є., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України
про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В :

04.04.2018 ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України у якому просив суд скасувати наказ ДФС України про звільнення №208-о від 02.02.2018 та поновити його на посаді начальника Рівненської митниці та стягнути грошові кошти за час вимушеного прогулу.

Суддя після одержання позовної заяви відповідно до п. 6 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства (КАС України) зясовує окрім іншого, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

05.04.2018 ухвалою суду дану позовну заяву судом залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог статті 160 КАС України, оскільки, всупереч положень п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві позивачем не було зазначено, зокрема власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, також позовна заява не відповідала вимогам встановленим п.2 ч.5 ст.160 КАС України та з інших підстав. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків та було запропоновано усунути вказані недоліки шляхом надання до суду нової позовної заяви із дотриманням вимог ст. 160 КАС України, заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності підстав поновлення строку або доказів того, що позов було подано в строк, власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

16.04.2018 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява по даній адміністративній справі № 817/988/18 про відкликання позовної заяви та її повернення позивачу.

При вирішенні питання за поданою заявою встановлено, що 05.04.2018 ОСОБА_1 також звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 17.11.2017 №772 "Про проведення службового розслідування з відстороненням від виконання посадових обов'язків на час дисциплінарного провадження". Адміністративній справі присвоєно номер 817/994/18 та здійснено її автоматизований розподіл. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 в справі №817/994/18 поданий адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. В подальшому ухвалою суду від 16.04.2018 по справі № 817/994/18 виправлено описки, допущені у вступній та описовій частинах ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 у справі №817/994/18, а саме замість: "про визнання протиправним та скасування наказу" слід читати: "про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошових коштів", а також замість: "про визнання протиправним та скасування наказу від 17.11.2017 №772 "Про проведення службового розслідування з відстороненням від виконання посадових обов'язків на час дисциплінарного провадження" слід читати: "про визнання протиправним та скасування наказу від 17.11.2017 №772 "Про проведення службового розслідування з відстороненням від виконання посадових обов'язків на час дисциплінарного провадження", стягнення грошових коштів за час відсторонення від виконання посадових обов'язків начальника Рівненської митниці ДФС з 17.11.2017 по 07.03.2018, скасування наказу від 02.02.2018 №208-о "Про звільнення ОСОБА_1М." та поновлення на посаді начальника Рівненської митниці ДФС, стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу".

Згідно ч. 1 ст.45 Кодексу учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Подання позивачем двох позовних заяв до одного й того ж відповідача із тим самим предметом та з тих самих підстав свідчить про зловживанням процесуальними правами.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини розуміє таке його використання, що спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, що суперечить принципу правової визначеності. Суд вказав, що "існує велика кількість змішування таких категорій як зловживання процесуальним правом і реалізація процесуальних прав". У ряді випадків ЄСПЛ наголосив, що подання суду завідомо безпідставних позовів, оскарження судових рішень при повному усвідомленні їх правильності, порушення перед судом безцільних клопотань лише для затягування процесу, є зловживанням правом.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мушта проти України" (заява №8863/06) вказав, "за виключенням екстраординарних випадків, заява може бути відхилена у зв'язку із зловживанням, якщо її свідомо обґрунтовано неправдивими фактами" (рішення у справі "Варбанов проти Болгарії" (Varbanov v. Bulgaria), № 31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X) та підкреслив", що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

Водночас, відповідно до принципу диспозитивності, передбачено право позивача на порушення провадження в суді та право розпорядження своїми вимогами на свій розсуд. Отже, підстави для відмови у задоволенні клопотання про відкликання позовної заяви законодавством не передбачені, оскільки це є безумовним правом особи, яка звернулася до суду з позовом.

Пункт 2 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема якщо позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання.

З урахуванням встановлених обставин та беручи до уваги, що позивач відкликає позов в цій справі, який був поданий ним раніше ніж аналогічний 05.04.2018 суд не вважає за можливе застосовувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу.

З системного аналізу норм процесуального закону та судової практики ЄСПЛ суд приходить до висновку, що легітимних та достатніх підстав обмежити диспозитивне право особи на відкликання власного позову не встановлено в зв'язку з чим заява позивача про відкликання позову підлягає до задоволення, а позовна заява разом із всіма доданими документами - поверненню.

Керуючись статтями 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Махаринець Д.Є.