Справа № 822/1671/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1671/18
УХВАЛА

08 травня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 до Ізяславської районної ради про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07 травня 2018 року подав клопотання про забезпечення позову.

У поданому клопотанні позивач просить суд зупинити дію рішення №11 тридцятої сесії сьомого скликання в частині делегування в члени спостережної ради Ізяславської ЦРЛ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як таких, які не відповідають вимогам постанови КМУ №1077 від 27.12.2017.

Вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову визначені ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 4 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 1762 грн.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, ставка судового збору становить 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивач, звертаючись до суду з клопотання про забезпечення позову повинен був сплатити судовий збір в розмірі 528,60 грн. При цьому, позивачем до позову не надано докази про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документу, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, позивачем не дотримані вимоги ст. 152 КАС України щодо сплати судового збору за подане клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що на його думку, необхідно вжити заходів забезпечення адміністративного позову з підстав того, що позивач не погоджується з оскаржуваними постановами, а також стверджує, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 17 абз. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд, при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст. 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При прийнятті рішення судом враховується пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Позивач у поданому клопотання не наводить існування жодних обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України.

У поданому позивачем клопотанні не наведено мотивів, з яких позивач дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача невжиттям таких заходів, не наведено підстав, з яких вбачається, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, зупинення дії оскаржуваного рішення №11 тридцятої сесії сьомого скликання в частині делегування в члени спостережної ради Ізяславської ЦРЛ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на думку суду, фактично вирішує спір по суті без розгляду справи, тому задоволення клопотання позивача про забезпечення позову в даному випадку є неможливим, оскільки це суперечить інституту забезпечення адміністративного позову.

Суд звертає увагу позивача, що подання адміністративного позову, предметом якого є оскарження рішень субєкта владних повноважень, не може слугувати беззаперечним доказом того, що такі рішення відповідача є очевидно протиправними.

За таких обставин, суд вважає клопотання про забезпечення адміністративного позову необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_5