Справа № 450/899/18
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/899/18 Провадження № 2-а/450/102/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові, поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП сержанта Смаль-Стоцького Романа Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №508993 від 28.02.2018 року, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП сержанта Смаль-Стоцького Романа Ярославовича щодо винесення постанови від 28.02.2018 року серії БР № 508993 цу справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №508993 від 28.02.2018 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП; закрити провадження по зазначеній адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем із грубим порушення вимог чинного законодавства, є безпідставною та підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху позивач не порушував. Вказує, що 28 лютого 2018 року рухався по вул. Гайдамацькій в м. Львові де зупинився на парко місці для придбання в аптеці ліків, однак до аптеки я так і не дійшов, оскільки був зупинений працівниками поліції, які стверджували, що я зупинився на зупинці для інвалідів. Хочу зазначити, що я є інвалідом III групи загальне захворювання, про що я повідомив працівників поліції та пред'явив їм довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 382797 від 04.10.2017 року. Однак не зважаючи на це працівники поліції наполягали пред'явити їм посвідчення інваліда, якого біля себе позивач не мав. Вказана суперечка закінчилася тим, що ОСОБА_1 почав себе погано почувати та втратив свідомість, у зв'язку з цим працівниками поліції була викликана швидка медична допомога, після чого позивача госпіталізували до лікарні, де він перебував на стаціонарному лікуванні з 28.02.2018 року по 07.03.2018 року. У зв'язку з чим оскаржувана постанова в його присутності не виносилася, відтак не відповідає дійсності те, що в ній зазначено, що ОСОБА_1 нібито відмовився від підпису. Отже, враховуючи викладене, він вважає, що не порушував жодних Правил дорожнього руху України, оскільки, як інвалід, скористався своїм правом на паркування на місцях, відведених для водіїв з інвалідністю. З огляду на що, просить суд позов задоволити в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з'явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції Смаль-Стоцького Р. Я., БР №508993 від 28.02.2018 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 28 лютого 2018 року о 00 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Львові на вул.. Гайдамацькій 9а біля магазину «Близенько» здійснив зупинку на парко місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 місце для стоянки з додатковою табличкою 7.17 «інваліди» чим порушив ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно Правил дорожнього руху України дорожнім знаком 5.38 позначено місце для стоянки з додатковою табличкою 7.17 «інваліди».

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААА № 382797 від 04.10.2017 року, виданої на підставі акту огляду МСЕК № 1835/3 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано інвалідом третьої групи загального захворювання на строк до 01.10.2018 року.

Проте, представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи, не надіслали відзив на адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог правил дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху, у зв'язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з'ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати протиправними дії поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП сержанта Смаль-Стоцького Романа Ярославовича щодо винесення постанови від 28.02.2018 року серії БР № 508993 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №508993 від 28.02.2018 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук