Справа № 559/217/18
Суддя: Ходак С. К.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/217/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року місто Дубно Рівненська області

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Ходак С.К.,

секретаря судового засідання Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно адміністративну праву за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 до поліцейського СРПП Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старший сержант Бондарчука Михайла Володимировича (адреса: вул..Небесної Сотні, 41, м. Здолбунів, Рівненської області)про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування свого позову відповідач вказував на те, що 24.01.2018 поліцейським СРПП Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом Бондарчук Михайлом Володимировичем було складено постанову про адміністративне правопорушення БР №189370. Згідно п. 6 даної постанови (місце скоєння адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи) «24.01.2018 о 10:59 на а/д Київ-Чоп М06 348+100 м водій керуючи т/з Мерседес Бенс д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожньої розмітки 1 1 вузька суцільна лінія яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків чим порушив п. 34 д 2ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП». Даною постановою прийнято рішення про застосування до мене адміністративного стягнення штраф у розмірі 255 грн.

Вважає дії відповідача неправомірними, постанову такою, що винесена із грубим порушенням законодавства, даною постановою порушено право на справедливий та об'єктивний розгляд справи, піддано адміністративному заходу впливу - незаконно, порушено право на захист

В п. 6 постанови БР №189370 не викладені: суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи, а лише зазначено положення ПДР, які порушив водій (прізвище водія не зазначено, марка автомобіля вказана невірно).

Згідно постанови, дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Стаття 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Диспозиція частини першої ст. 121 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, або переобладнаний з порушенням правил норм стандартів. Зазначена інформація у постанові БР №189370, не є діями, які становлять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Отже, поліцейським не вірно кваліфіковано дії.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене останнім про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.Отже, доказів, передбачених законодавством, в постанові про притягнення до адмінвідповідальності не зазначено.

Окрім того, поліцейським не роз'яснено права та обов'язки передбачені ст. 268 КУпАП, не забезпечена можливість на правову допомогу, звернення з відповідними клопотаннями, що унеможливило підготовку до розгляду справи.

Позивач не погоджувався із висновками поліцейського, однак незгоду не було зафіксовано, пояснення не відбиралися, а поліцейський забравши документи, без присутності, коли ОСОБА_1 знаходився у своєму автомобілі, сів в патрульну машину, склав постанову, виніс її, вручив і сказав, що її можна оскаржити за десять днів, а куди і яким чином - не роз'яснив.

Враховуючи вищевикладене, на думку позивача, інспектором при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності: не було дотримано положення КУпАП, процесуальні вимоги, щодо розгляду справи; порушено права на захист та справедливий, всебічний розгляд справи, порушені інтереси; не вірно кваліфіковано дії.

За таких обставин, вважає постанову незаконною і такою що підлягає скасування, а провадження у справі - закриттю.

У судове засідання позивач не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином через місце своєї служби - Здолбунівське ВП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області

Згідно з ч.8 ст.126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і ц е підтверджується підписом відповідної службової особи.

На підставі ч.3 ст.126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше, ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається без посередньо в суді. Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи КАС України встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд на підставі ст.268 КАС України вважає відповідача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, а його неприбуття розцінює як не бажання користуватися своїми правами у судовому засіданні.

Враховуючи імперативні вимоги КАС України, що строку розгляду такої категорії справ, визначені ст.286 КАС України в редакції від 15.12.2017 року, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін по справі та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у порядку письмового провадження згідно з ч.4 ст.229 КАС України.

Окрім того, відповідачу направлено копію адміністративного позову з додатками до нього разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п'ятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Копію адміністративного позову з додатками до нього разом із ухвалою про відкриття провадження, згідно поштового повідомлення відповідача отримав 21.02.2018. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст.ст. 162, 163 КАС України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, надійшов до наступного.

Як вбачається з постанови від 24.01.2018 поліцейським СРПП Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом Бондарчук Михайлом Володимировичем було складено постанову про адміністративне правопорушення БР №189370. Згідно п. 6 даної постанови, 24.01.2018 о 10:59 на а/д Київ-Чоп М06 348+100 м водій керуючи т/з Мерседес Бенс д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожньої розмітки 1 1 вузька суцільна лінія яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків чим порушив п. 34 д 2ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Даною постановою прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення штраф у розмірі 255 грн (а.с.6).

Стаття 77 ч.2 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем на вимогу суду відзиву, у встановлені Законом строки, або інших доказів правомірності складання оскаржуваної постанови надано не було. Правомірність своїх дій та правомірність прийняття оскаржуваної постанови не доведено.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву, у встановлені Законом строки, на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом пункту 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої Міністерством юстиції України від 01.12.2015 року за № 1496/27941 (далі - Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно постанови, дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Стаття 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Диспозиція частини першої ст. 121 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, або переобладнаний з порушенням правил норм стандартів.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що дії відповідача є протиправними, а постанова від 24.01.2018 винесена поліцейським СРПП Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом Бондарчук Михайлом Володимировичем серії БР №189370 про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. винесена із грубим порушенням законодавства, а отже підлягає скасуванню.

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом відповідній порядок КМУ на сьогоднішній день не прийнятий, а тому судові витрати за розгляд справи, враховуючи звільнення позивача від сплати вказаних судових витрат при зверненні до суду, слід компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8-11, ч.2 ст.77, ч.3, ч.8, та ч.9 ст.126, абзац 2 ч.5 ст.139, ст.ст. 241, 243-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 268, 288 КпАП України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 до поліцейського СРПП Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старший сержант Бондарчука Михайла Володимировича (адреса: вул..Небесної Сотні, 41, м. Здолбунів, Рівненської області)про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити у повному обсязі.

Постанову від 24.01.2018 винесену поліцейським СРПП Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом Бондарчук Михайлом Володимировичем серії БР №189370 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя :