Справа № 183/597/18(2-а/183/99/18)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2018 рокусправа № 183/597/18(2-а/183/99/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевської Н.А.

судді: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області

на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.03.2018 (суддя Парфьонов Д.О.)

у справі № 183/597/18(2-а/183/99/18)

за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області

до Громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4

про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. які незаконно перебувають в Україні, примусове видворення за межі України

ВСТАНОВИВ:

"06" лютого 2018 р. Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 в якому просило примусово видворити за межі України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1; вирішити питання щодо негайного виконання рішення про примусове видворення за межі України громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 ; помістити громадянина Грузії ОСОБА_4 Важу до пункту тимчасового перебування іноземців.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним перебування громадянина Грузії на території України поза межами встановленого законом терміну.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2018 р. у справі № 183/597/18(2-а/183/99/18) в задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області до Громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, примусове видворення за межі України - відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю правових підстав для примусового видворення особи за межі України.

Не погодившись з постановою суду, Головним управлінням Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2018 р. у справі № 183/597/18(2-а/183/99/18), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Заявник апеляційної скарги вважає, що суд не врахував, що відповідач з 2009 року перебуває на нелегальному становищі в Україні, спроб узаконити своє перебування на території України не робить. Скаржник зазначає, що соціальна адаптація відповідача не нівелює суті порушення останнім законодавства країни щодо правового становища іноземців в Україні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4, з 1996 року перебуває на території України. З 2001 року перебуває в фактичних шлюбних відносинах з громадянкою України має постійне місце проживання, працював трактористом, за свої кошти утримує родину в тому числі трьох неповнолітніх дітей. За місцем проживання відповідач характеризується позитивно, має сім'ю, мету, кошти та підстави для подальшого проживання на території України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2011 року у справі № 2а/0470/11224/11 відмовлено в задоволенні адміністративного позову головного управління держ. міграц. Служби в Дніпроп. Області в особі Новомосковського районного відділу державної МВ по обслуговуванню м.Новомосковська та Новомосковського району ГУ ДМ С України в Дніпропетровській області до ОСОБА_4 про видворення за межі України.

11 листопада 2017 року о 08:00 в ході проведення заходів по протидії нелегальній міграції за участю співробітників Новомосковського відділу Національної поліції України відповідача виявлено за адресою: АДРЕСА_1.

В ході перевірки законності перебування на території України працівниками Новомосковського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області позивачем встановлено, що відповідач знаходиться на території України незаконно, з порушенням встановлених законодавством України строків перебування.

1 листопада 2017 року за порушення правил перебування іноземців на території України відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України».

Постановою Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 11 листопада 2017 року на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. на користь держави, який сплачено останнім 22 листопада 2017 року.

11 листопада 2017 року відносно ОСОБА_4 Новомосковським РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення про примусове повернення з території України № 15 без застосування заборони щодо подальшого в'їзду на територію України, терміном виконання до 10 грудня 2017 року, з яким відповідач 11 листопада 2017 року ознайомився та надав зобов'язання не пізніш 10 грудня 2017 року залишити територію України.

Фактичне невиконання відповідачем даного рішення, слугувало підставою звернення до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для видворення ОСОБА_4 за межі України з огляду на наступне.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Так, за ст.26 названого Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, в тому числі, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Разом з тим, за статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право особи на повагу до приватного і сімейного життя, відповідно до положень якої кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Приписами ст.19 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено що законодавством України іноземцям та особам без громадянства гарантуються недоторканність особи, житла, невтручання в особисте і сімейне життя, таємниця листування, телефонних розмов і телеграфних повідомлень, повага їх гідності нарівні з громадянами України.

Колегія суддів , так само як і суд першої інстанції враховує наявність у відповідача сім'ї, мети та підстав для подальшого проживання на території України, що безпосередньо встановлено під час судового розгляду справи та підтверджено постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2011 року у справі № 2а/0470/11224/11. Суд апеляційної інстанції зауважує про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження того, що втручання в сімейне та особисте життя ОСОБА_4 є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Скаржником не надано доказів того, що дії відповідача суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку, здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

З огляду на встановлені по справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про ненавмисне порушення відповідачем законодавства про правовий статус особи без громадянства, що не свідчить про грубе порушення відповідачем законодавства України, та, відповідно вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог та видворення ОСОБА_4 за межі України, з огляду на що суд вважає, що судом першої інстанції прийнято виважене, обґрунтоване рішення, яке з огляду на доводи апеляційної скарги не підлягає скасуванню.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2018 р. у справі № 183/597/18(2-а/183/99/18) - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2018 р. у справі № 183/597/18(2-а/183/99/18) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко