Справа № 826/4280/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 квітня 2018 року м. Київ № 826/4280/18

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Шемчука Віктора Вікторовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2018 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Шемчука Віктора Вікторовича про:

- визнання протиправною бездіяльності в частині відмови у витребуванні та прийнятті повного, обґрунтованого рішення з посиланням на законодавчі акти та закони з поновленням порушених прав;

- зобов'язання Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів відкрити дисциплінарне провадження з прийняттям законного рішення з встановленням цивільного відповідача на відшкодування завданої майнової, матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху та встановлено ОСОБА_1 семиденний строк для усунення її недоліків. Серед іншого, позивачу запропоновано надати письмові пояснення в обґрунтування дотримання правил підсудності шляхом можливого уточнення позовних вимог, розгляд яких би інстанційно належав до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва.

Так, 20 квітня 2018 року на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Однак, дослідивши вказану заяву, суд дійшов висновку, що позивачем не усунено недоліки адміністративного позову у наведеній частині, адже жодних пояснень щодо складу учасників справи та характеру спірних правовідносин надано не було.

Водночас право особи на доступ до правосуддя гарантовано статтею 55 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Основного Закону кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

При цьому, частиною четвертою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) визначено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Тобто, з урахуванням змісту статті 22 КАС України та особливостей провадження в справах щодо оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів або члена Комісії, які визначені статтею 266 КАС України, такі спори інстанційно відносяться до юрисдикції Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, як суду першої інстанції.

Оскільки, уточнених позовних вимог в частині підсудності спору Окружному адміністративному суду міста Києва позивачем не заявлено, а наявна редакція позовної заяви підлягає розгляду Верховним Судом, суд вважає, що недоліки адміністративного позову ОСОБА_1 у встановлений строк не усунено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Шемчука Віктора Вікторовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак