Справа № 804/9135/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 р. справа № 804/9135/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі Сітайло О.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську МГУ ДФС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.12.2016 р., -

в с т а н о в и в:

27 січня 2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження у адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ДП «СхідГЗК») до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську МГУ ДФС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.12.2016 р., яким позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 20 183 587,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що 18.10.2016 року ДП «СхідГЗК» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року, із поданням відповідної заяви про повернення бюджетного відшкодування за звітний період на загальну суму 20 183 58,00 грн. Проте, відповідні дії зі складення та направлення до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, відповідачем не здійснено, натомість, 13.12.2016 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким платнику податків відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 20 183 58,00 грн. Позивач зазначає, що порушень податкової звітності з ПДВ позивачем не допущено, отже виконано всі необхідні дії для отримання узгодженого податковим органом бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2016 року. Крім того, зазначає, що станом на момент подання податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року позивач не мав податкового боргу з означеного податку, а відрахування до державного бюджету частини частого прибутку державних унітарних підприємств та їх обєднань не є обовязковим платежем (податком), отже несплата такого платежу не може формувати податковий борг у розумінні положень Податкового кодексу України (а.с. 4-11).

Відповідачем надані заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено у відповідності до вимог чинного законодавства, з підстав наявності у позивача податкового боргу по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднанням на суму 73 268 111,84 грн. Враховуючи, що за змістом п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, ст. 29 Бюджетного кодексу України, постанови КМУ № 138 від 23.02.2011 року, нарахування та сплата частини чистого прибутку (доходу) є фактично нарахуванням та сплатою прямого податку, позиція податкового органу про те, що у разі наявності боргу зі сплати частини чистого прибутку (доходу) та за умови декларування бюджетного відшкодування сума ПДВ до відшкодування зменшується на суму несплаченої частини чистого прибутку (доходу), є обґрунтованою та законною (а.с. 62-65).

В судовому засіданні 09 листопада 2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» зареєстровано 28.10.1993 року виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області та перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську МГУ ДФС України.

18.10.2016 року ДП «СхідГЗК» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року, із поданням відповідної заяви про повернення бюджетного відшкодування за звітний період на загальну суму 20 183 58,00 грн. (а.с. 12-15).

В період з 21.10.2016 року по 18.11.2016 року на підставі ст.76, п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську МГУ ДФС України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» за вересень 2016 року, за результатами якої складено акт перевірки № 98/28-01-51-02/14309787 від 18.11.2016 р. (а.с. 17-20).

Згідно висновків зазначеного акту, існує ризик виникнення податкового боргу по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями у сумі 73 268 111,84 грн. За наявності боргу у ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», відповідно до абз. 4 п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України, бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого боргу.

Не погодившись з такими висновками податкового органу, позивач подав заперечення на акт перевірки № 98/28-01-51-02/14309787 від 18.11.2016 р., які за результатом їх розгляду відповідачем залишено без задоволення (а.с. 22-33).

На підставі висновків вказаного акту, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.12.2016 р., яким ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 20 183 58,00 грн. (а.с. 34).

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Встановивши обставини справи, з'ясувавши доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши наявні у справі докази та проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні взаємовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків урегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Так, згідно пунктів 200.1 - 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до підпунктів 200.7 та 200.10 цієї статті, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобовязаний протягом пяти робочих днів після закінчення перевірки:

або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;

або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом пяти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.

Отже, у разі відсутності у платника податку на дату подання ним податкової звітності з ПДВ податкового боргу з цього податку, такий платник має право задекларувати суму відємного значення ПДВ, сформовану за результатами такої податкової звітності, до бюджетного відшкодування в рахунок сплати грошових зобов'язань та погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Таке бюджетне відшкодування сум ПДВ здійснюється після узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами перевірки.

Аналогічна позиція контролюючого органу викладена у листі ДФС від 11.08.2016 року № 17506/6/99-99-15-03-02-15.

З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2016 року ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року, якою задекларувало відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 19) у розмірі 137 417 178,00 грн.; сума відємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 Кодексу на момент подання податкової декларації 148 949 659,00 грн., яка підлягає бюджетному відшкодуванню - 20 183 587,00 грн.

Також, ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до вказаної податкової декларації подало заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету із зазначенням суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню - 20 183 587,00 грн. на рахунок платника у банку (а.с.14-15).

Досліджуючи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, що винесено з підстав наявності у позивача податкового боргу по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями у сумі 73 268 111,84 грн., суд виходить із того, що у відповідності до положень пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно визначення, наданого у пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Разом з тим, відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій (пункт 6.2 статті 6 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 17 ч. 2 статті 29 Бюджетного кодексу України, до доходів загального фонду Державного бюджету України належить частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх обєднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Водночас, серед виключного переліку податків і зборів, визначеного ст.ст. 9, 10 Податкового кодексу України, відсутній такий платіж як частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх обєднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону.

Таким чином, частина чистого прибутку (доходу), не сплачена до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями у встановлені терміни, не є податковим боргом у розумінні Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція контролюючого органу викладена у листі ДФС від 24.01.2017 року № 1310/6/99-99-15-02-02-15.

Також, при прийнятті рішення по суті спірних правовідносин, суд приймає до уваги рішення Державної фіскальної служби України № 7984/6/99-99-11-01-02-25 від 14.04.2017 р., яким було задоволено скаргу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № НОМЕР_2 від 07.02.2017 р., винесеного з тих самих підстав, але за інший податковий період (листопад 2016 року), в якому ДФС України приходить до висновку, що відрахування до Державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями, розмір і порядок якої визначаються постановою Кабінету Міністрів України № 138 від 23.02.2011 р., не належить ані до загальнодержавних, ані до місцевих податків та зборів, а отже, частина чистого прибутку (доходу), не сплачена до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями у встановлені терміни не є податковим боргом у розумінні ПК України та не може бути підставою для відмови платнику податків у бюджетному відшкодуванні (а.с. 92-94).

За викладених обставин, враховуючи, що частина чистого прибутку (доходу), не сплачена до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями у встановлені терміни не є податковим боргом у розумінні Податкового кодексу України, відмова відповідачем у бюджетному відшкодуванні позивачу податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 20 183 587,00 грн. з підстав наявності у ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» боргу по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями у сумі 73 268 111,84 грн., - є неправомірною.

Відповідно, наявні підстави для визнання протиправним та скасування прийнятого відповідачем на підставі акту перевірки № 98/28-01-51-02/14309787 від 18.11.2016 р. податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.12.2016 р.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в сумі 302 753,81 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1188 від 20.01.2017 р. (а.с.3).

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову до суду в сумі 302 753,81 грн. підлягає стягненню зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську МГУ ДФС України за рахунок її бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.12.2016 р.

Стягнути із Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську МГУ ДФС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» () сплачений судовий збір у сумі 302 753,81 грн. (триста дві тисячі сімсот пятдесят три гривні вісімдесят одна копійка).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частини постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 13 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_3