Справа № 808/4159/17
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 квітня 2018 року (17 год. 26 хв.)Справа № 808/4159/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Конишевої О.В.

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 ,

від відповідача 1 - не з'явився,

від відповідача 2 - Ветушко М.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3(69001, АДРЕСА_1)

до 1. Спеціаліста I категорії відділу реєстрації фізичних осіб у Вознесенівському районі управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Шевченко О.Ю. (69001, м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20)

2. Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84)

про визнання протиправними дій щодо відмови у реєстрації місця проживання та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 (далі - позивач) до Спеціаліста I категорії відділу реєстрації фізичних осіб у Вознесенівському районі управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Шевченко О.Ю. (далі - відповідач 1), Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі - відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати дії Спеціаліста І категорії відділу реєстрації фізичних осіб у Вознесенівському районі управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Шевченка О.Ю. щодо відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 протиправними та скасувати рішення від 10.07.2017 року про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2;

зобов'язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі відділу державної реєстрації фізичних осіб у Вознесенівському районі управління державної реєстрації фізичних осіб здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 на підставі первинно поданого комплекту документів.

Ухвалою суду від 26.01.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 14.02.2018.

Ухвалою суду від 14.02.2018 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі № К/800/21954/17 (335/13351/16-а) в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 23.04.2018 провадження у справі поновлено та розглянуто справу по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, зокрема зазначив, що особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Крім того, судовим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/694/16-ц від 21.07.2016, що набрало законної сили, ОСОБА_5 вселив свою онуку - ОСОБА_3 до свого житлового приміщення в липні 2005 року і з того часу до своєї смерті проживав з нею однією сім'єю. Враховуючи наведене, вважає відмову в реєстрації місця проживання протиправною та просить позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача 1 не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. До судового засідання подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що Правилами № 207 для реєстрації місця проживання особа визначений виключний перелік судових рішень, на підставі яких здійснюється реєстрація місця проживання - про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 у справі №334/694/16-ц, яким встановлений факт проживання однією сім'єю з липня 2005 по 12.08.2015 до переліку таких рішень не належить. Зазначене рішення суду не можна вважати документом, який підтверджує право на проживання в житлі, а є лише підтвердженням факту сумісного проживання в певний проміжок часу. В задоволенні позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача 2 заперечив проти позовної заяви з підстав викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що позивач проживала однією сім'єю з ОСОБА_5 у квартирі з липня 2005 року. Проте, правом на реєстрацію свого місця проживання вона не скористалася, незважаючи на можливість такої реєстрації лише за наявності згоди квартиронаймача. Реєстрація місця проживання у квартирі після смерті квартиронаймача можлива за рішенням власника, яким є територіальна громада міста Запоріжжя, або його уповноваженого органу, відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається на підставі ордера (ст.61 Житлового кодексу України). В задоволенні позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася 10.07.2017 із заявою № 1128-5/04-16 до відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з питання реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням відповідача 1 прийнятим в результаті розгляду заяви № 1128-5/04-16 від 10.07.2017 їй було відмовлено у наданні адміністративної послуги у вигляді реєстрації місця проживання за зазначеною адресою на підставі ст. 9 Закону України и від 11.12.2003 року № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» (далі - Закон).

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/694/16-ц від 21.07.2016 заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю задоволено. З урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2016 року про роз'яснення даного судового рішення, встановлено факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю з липня 2005 року до 12.08.2015 за адресою: АДРЕСА_2. Зазначене рішення набрало законної сили 01.08.2016.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.9 Закону орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Статтею 10 Закону визначено, що Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі - Правила) затверджені правила реєстрації місця проживання. Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Відповідно до п.18 Правил для реєстрації місця проживання особа подає:

заяву;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

документи, що підтверджують право на проживання в житлі (свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи);

У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї, (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Як визначено пунктом 18 Правил № 207 для реєстрації місця проживання особа подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Тобто, Правилами визначений виключний перелік судових рішень, на підставі яких здійснюється реєстрація місця проживання - про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 у справі №334/694/16-ц, яким встановлений факт проживання однією сім'єю з липня 2005 по 12.08.2015 до переліку таких рішень не належить. Зазначене рішення суду не можна вважати документом, який підтверджує право на проживання в житлі, а є лише підтвердженням факту сумісного проживання в певний проміжок часу.

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно - територіальної одиниці, в якому особа проживає. Особі гарантується вільний вибір місця проживання, як право на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вона хоче проживати.

Реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства , які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язанні протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового проживання зареєструвати своє місце проживання.

Отже, Законом визначено як право обрати місце свого проживання, так і обов'язково здійснити реєстрацію свого місця проживання.

Позивач стверджує, що вона проживала однією сім'єю з Бабуріним у квартирі з липня 2005 року. Проте, правом на реєстрацію свого місця проживання вона не скористалася, незважаючи на можливість такої реєстрації, лише за наявності згоди квартиронаймача (ОСОБА_5). Реєстрація місця проживання у квартирі після смерті квартиронаймача можлива за рішенням власника, яким є територіальна громада міста Запоріжжя, або його уповноваженого органу, відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається на підставі ордера (ст.61 Житлового кодексу України).

Відповідно до п. 57 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, які затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470 (далі - Правила), жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань.

Пунктом 61 Правил визначено, що жилі приміщення, що звільняються, заселяються в порядку, встановленому цими Правилами, виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів, підприємствами, установами, організаціями, у віданні яких перебуває жилий будинок, а винятком випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, а також випадків передбачених пунктами 62 і 63 цих Правил.

Позивач станом на серпень 2015 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та її знято з реєстрації місця проживання 30.09.2015. Тобто на момент смерті ОСОБА_5 позивач була зареєстрована за іншою адресою.

Враховуючи вище наведене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не є доведеними та не обґрунтовані, відповідно позов не підлягає задоволенню

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 (69001, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Спеціаліста I категорії відділу реєстрації фізичних осіб у Вознесенівському районі управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Шевченко О.Ю. (69001, м. Запоріжжя, вул. Маяковського, 20), до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84, ) - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 03.05.2018.

Суддя О.В.Конишева