Справа № 826/1555/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ
30 квітня 2018 року № 826/1555/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Командування Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина
НОМЕР_1 Міністерства оборони України)
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Командування Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 міністерства оборони України) (надалі Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії Командування Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 міністерства оборони України) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій»; зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 міністерства оборони України) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, з урахуванням додаткової щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 30.01.2018 р., відкрито спрощене провадження без виклику сторін та зобов`язано Відповідача подати до суду відзив відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 20 календарних днів з дня отримання ухвали суду
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідач протиправно відмовив йому в перерахунку вихідної допомоги з посиланням на те, що відповідно до п.38.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» щомісячна грошова винагорода не повинна враховуватись до вихідної допомоги при звільненні.
Представником Відповідача 23.02.2018 р. надано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що одноразова грошова винагорода, передбачена постановою від 22.09.2010 року №889 до грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні за кожний календарний рік при звільненні не враховується.
Позивачем 27.02.2018 р. надано суду письмові пояснення на відзив на позовну заяву поданих представником Відповідача.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 проходив військову службу в Командуванні Сухопутних військ Збройних сил України. Наказом від 22.12.2017 року №509 він був звільнений у запас в зв`язку із закінченням строку контракту з посади старшого офіцера воєнно-наукового відділу штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.
Наказом від 12.01.2018 року №8 Позивача виключено зі списків особового складу частини та направлений для зарахування на військовий облік до Шевченківського РВК м. Києва та визначено здійснення одноразової грошової допомоги по звільненню за 25 календарних років.
Позивач звернувся із заявою щодо виплати грошової допомоги з урахуванням щомісячної грошової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».
Листом від 24.01.2018 року Відповідачем відмовлено в перерахунку вихідної допомоги з посиланням на те, що відповідно до п.38.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам», щомісячна грошова винагорода не повинна враховуватись до вихідної допомоги.
Позивач вважає дії Відповідача такими, що суперечать вимогам законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою №889 (зі змінами, встановленими постановою Кабінету Міністрів від 13.03.2013 р. №161) передбачено виплату щомісячної додаткової грошової винагороди: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків і вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високо мобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Наведені ознаки цієї виплати відповідають ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер.
Згідно пунктом 1 постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати. Винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода, визначена Постановою № 889, виплачувалась Позивачу щомісяця з дня запровадження до його звільнення з військової служби, тобто мала постійний характер, та в силу положень статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей» така винагорода повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні,
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.09.2014 у справі №К/800/23928/14.
Посилання Відповідача, що згідно з Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою Наказом Міністра оборони України від 24.10.2016 р. №550 визначено порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової допомоги у Збройних Силах України, у відповідності до пункту 8 якого винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення, Суд не приймається до уваги, оскільки в ієрархії нормативно-правових актів Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має вищу юридичну силу, ніж наказ Міністра оборони України від 24.10.2016 р. №550 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України».
Аналогічна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в Ухвалі від 27 липня 2016 року по справі №К/800/35596/15, в Постанові Верховним Судом України від 20 жовтня 2015 року по справі №21-2942а15, 559/3342/14-а та в Постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року по справі № 810/3942/17.
Судом встановлено, що Позивач під час проходження військової служби отримував додаткову грошову винагороду, передбачену постановою №889, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 про фактично виплачене грошове забезпечення за період з грудня 2015 по 12 січня 2018 років.
Також вказані обставини підтверджено грошовим атестатом ОСОБА_1 , в п.4.4 якого зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода була виплачена.
Так, додаткова грошова винагорода виплачувалася Позивачу в розмірі 60% його місячного грошового забезпечення, відповідно вихідна допомога при звільнені, мала бути йому виплачена з урахуванням щомісячної грошової винагороди, передбаченої Постановою №889.
Суд звертає увагу, що Відповідачем доводи Позивача не спростовано.
З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд вважає дії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», протиправними.
Для належного захисту порушених прав Позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) здійснити перерахунок та виплату йому грошової допомоги при звільнені, з урахуванням додаткової щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.
Керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 162, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) задовольнити.
2. Визнати протиправними дії Командування Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 міністерства оборони України) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».
3. Зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних сил України (військова частина НОМЕР_1 міністерства оборони України) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, з урахуванням додаткової щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя А.Б. Федорчук