Справа № 821/1556/16
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 травня 2018 року

Київ

справа №821/1556/16

адміністративне провадження №К/9901/34657/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року

за позовом агрофірми радгосп «Білозерський»

до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Управління агропромислового розвитку Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, Державної казначейської служби України

третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Білозерському районі Херсонської області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав недотримання статті 212 КАС України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення), а саме касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження і вказані в касаційній скарзі підстави пропуску строку були визнані неповажними. Надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням інших підстав, які б підтверджували поважність пропуску.

Відповідно до частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, чинного на момент подання касаційної скарги, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 березня 2018 року скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Пунктом 14 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент винесення цієї ухвали) встановлено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до частини 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційним судом) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України (на момент винесення цієї ухвали), суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

В обґрунтування поважності причин пропуску вказаного строку скаржник зазначає, що вперше касаційну скаргу ним було подано у межах процесуальних строків встановлених статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли на момент подання такої касаційної скарги. Проте ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2018 року касаційну скаргу - повернуто скаржнику, у зв'язку з несплатою судового збору.

Скаржник повторно подав касаційну скаргу та на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження судового рішення вказав, що не мав можливості своєчасно сплатити судовий збір, у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Колегія суддів вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, оскільки відсутність фінансування не може бути належним доводом поважності причин пропуску строку касаційного оскарження рішення суду.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 09 січня 2018 року у справі № 805/1772/17-а та в ухвалі від 23 квітня 2018 року у справі № 805/3249/17-а.

Крім того, додані до заяви виписки по рахунку не завірені належним чином.

Посилання на те, що у січні 2018 року було збільшено ставки судового збору, як на підставу для поновдення строку, суд оцінює критично, оскільки, таке збільшення відбулось відповідно до Закону України № 2147-19 від 03 жовтня 2017 року.

Також, не заслуговують на увагу аргументи стосовно неправильного заповнення посадовою особою відповідача документу про сплату судового збору, який був повернутий Державною казначейською службою України, а також несвоєчасне підписання довіреності для подачі цієї касаційної скарги.

Вказані причини пропуску строку зазначались скаржником і в касаційній скарзі та були визнані судом неповажними з підстав, наведених в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року.

Інших доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження позивачем не вказано. Відповідно до частини другої статті 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Крім цього, у пункті 48 рішення від 3 квітня 2008 року по справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (CASE OF UNIУN ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN № 11681/85).

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Зважаючи на наведене, вказані скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження причини його пропуску, не є поважними в розумінні наведених вище вимог процесуального закону.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 121, 329, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2016 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, викладені у заяві Міністерства аграрної політики та продовольства України.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства аграрної політики та продовольства України на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року за позовом агрофірми радгосп «Білозерський» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Управління агропромислового розвитку Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, Державної казначейської служби України, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Білозерському районі Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів.

3. Направити скаржнику копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

М.І. Гриців

Н.В. Коваленко