Справа № 825/1556/18
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/1556/18

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді - Дякова В.І.,

за участю секретаря - Лазаренко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Новгород-Сіверськеого об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач ), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 05.01.2018 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на підставі статті 37 Закону України Про державну службу 1993 року; зобовязати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України (Відповідача) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (Позивача) від 29.12.2017 року про призначення пенсії як державному службовцю на підставі ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року із урахуванням періоду роботи з 02.11.1998 року по 26.08.2014 року як стажу роботи на посадах державної служби; зобовязати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 з 29.12.2017 року пенсію державного службовця відповідно до норм ст. 37 Закону України Про державну службу 1993 року у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за наявності відповідного стажу роботи в Державній митній службі України, посадові особи якого є державними службовцями.

25.04.2018 позивач у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про перенесення розгляд справи, але доказів причини перенесення до суду не надала, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. До суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців. Зазначає, що позивач прийняв присягу державного службовця 05.03.1999, перше спеціальне звання отримав «персональне звання «інспектор митної служби ІІІ рангу» 22.02.1999, а тому загальний стаж позивача складає 19 років 6 місяців (розраховано з 11.07.1994 по 30.10.1999 та 22.02.1999 по 26.08.2014) та на момент звернення до відповідача не досяг відповідного пенсійного віку.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

З 29.08.2014 позивач перебуває на обліку в Новгород-Сіверському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

29.12.2017 позивач звернулась з заявою до відповідача про перехід на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач, листом від 09.01.2018 № 107/04, відмовив позивачу в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у звязку з тим, що працівники Митної служби України є посадовими особами, які мають спеціальні звання, а тому права на пенсію відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ не мають (а.с. 23).

Позивач вважаючи таку відмову протиправною звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Загальні засали діяльності, статус державних службовців, особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій, оплати праці визначені Законом України «Про державну службу».

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно пункту 12 Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1193 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу викладених норм слідує, що право на пенсію державного службовця набуває особа при наявності певних умов: досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу та відповідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, лише за наявності зазначених умов та їх сукупності за особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Пунктом 8 Закону № 889-VIII визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (в редакції, чинній на час роботи позивача) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до приписів абзаців 1 та 2 статті 9 Митного кодексу України від 12.12.1991 № 970-XII безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи України. Систему органів управління митною справою становлять Державний митний комітет України та митниці України. Митні органи України при проведенні в життя митної політики розв'язують такі головні завдання: а) захист економічних інтересів України; б) контроль за додержанням законодавства України про митну справу; в) забезпечення виконання зобов'язань, які випливають з міжнародних договорів України стосовно митної справи; г) використання засобів митно-тарифного та позатарифного регулювання при переміщенні через митний кордон України товарів та інших предметів; д) вдосконалення митного контролю і оформлення товарів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України; е) комплексний контроль разом з Національним банком України за валютними операціями; є) здійснення заходів щодо захисту інтересів споживачів товарів і додержання учасниками зовнішньоекономічних зв'язків державних інтересів на зовнішньому ринку за участю Міністерства зовнішньоекономічних зв'язків України; ж) створення сприятливих умов для прискорення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон країни; з) боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил; и) співробітництво з митними та іншими органами зарубіжних країн, а також з міжнародними організаціями з питань митної справи; і) ведення митної статистики.

Правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу» (стаття 408 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-ІV).

Також, відповідно до статті 588 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VII пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи загальний страховий стаж позивача складає 31 рік 7 місяців 30 днів, в тому числі стаж державної служби в органах доходів і зборів позивача складає 20 років 9 місяців 10 днів, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-І № 8160606 від 03.10.1982 (а.с. 14-20).

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622).

Пунктом 2 Порядку № 622 визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015» 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», зокрема, мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (пункт 3 Порядку № 622).

Так, відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, на момент звернення позивача з заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України № 889-VIII, а саме 29.12.2017, позивачу виповнилося 59 років 3 місяці (народилася 01.09.1958), загальний страховий стаж складає 31 рік 7 місяців 30 днів, в тому числі стаж державної служби складає 20 років 9 місяців 10 днів, а тому позивач має право на призначення вищевказаної пенсії.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України 29.12.2017, а тому пенсія має бути призначена їй з цієї дати.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У свою чергу, КАС України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

При цьому, суд зазначає, що нормативно-правовий акт - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Однак, лист Новгород-Сіверського об'єднане управління Пенсійного фонду України не має обов'язкового характеру та не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю шляхом:

- визнати протиправними дії Новгород-Сіверського об'єднане управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область,16000, ) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, ІН НОМЕР_1) пенсії на підставі статті 37 Закону України Про державну службу із урахуванням періоду роботи з 02.11.1998 по 26.08.2014 як стажу роботи на посадах державної служби;

- зобовязати Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область,16000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, ІН НОМЕР_1) від 29.12.2017 про призначення пенсії як державному службовцю на підставі ст. 37 Закону України Про державну службу із урахуванням періоду роботи з 02.11.1998 по 26.08.2014 як стажу роботи на посадах державної служби;

- зобовязати Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область,16000, ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, ІН НОМЕР_1) з 29.12.2017 пенсію державного службовця відповідно до норм ст. 37 Закону України Про державну службу у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, ІН НОМЕР_1) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Новгород-Сіверського об'єднане управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область,16000, ) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, ІН НОМЕР_1) пенсії на підставі статті 37 Закону України Про державну службу із урахуванням періоду роботи з 02.11.1998 по 26.08.2014 як стажу роботи на посадах державної служби.

Зобовязати Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область,16000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, ІН НОМЕР_1) від 29.12.2017 про призначення пенсії як державному службовцю на підставі ст. 37 Закону України Про державну службу із урахуванням періоду роботи з 02.11.1998 по 26.08.2014 як стажу роботи на посадах державної служби.

Зобовязати Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область,16000, ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 16000, ІН НОМЕР_1) з 29.12.2017 пенсію державного службовця відповідно до норм ст. 37 Закону України Про державну службу у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Соборна, 3, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область,16000, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,16000) понесені судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне судове рішення складене 02 травня 2018 року.

Суддя В.І. Д'яков