Справа № 826/15657/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2018 року 18 год. 11 хв. № 826/15657/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Яцинік Ю.В., представника прокуратури - Атаманюк І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві

за участі Генеральної прокуратури України

про визнання протиправними дії, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі ГУ ДМС в м. Києві, відповідач) про визнання неправомірним та скасування подання від 05.08.2016 року № 5/2016 про скасування рішення ГУ ДМС в м. Києві від 22.12.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язання поновити позивача в якості громадянина України та внести відповідні відомості в реєстр громадян України та видати ОСОБА_4 новий паспорт громадянина України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду міста Києва від 22.06.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2017 року справу №826/15657/16 для розгляду передано судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2017 року суддею Вєкуа Н.Г. прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Зазначив, що позбавлення позивача громадянства України є грубим порушенням прав та його законних інтересів, оскільки виходячи з документів, які надавались ОСОБА_4, останній має право на отримання громадянства за територіальним походженням.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини, в яких зазначив, що позивачем не обґрунтовано належним чином та не надано жодних доказів на підтвердження того, що Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві порушило законні права позивача при прийнятті рішення про скасування громадянства України, у зв'язку з чим, вважає, що відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник прокуратури заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні з огляду на наданий пакет документів щодо екстрадиційної перевірки ОСОБА_4.

У судовому засіданні 19.04.2018 року на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та представника генеральної прокуратури, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Російської Федерації та уродженець м. Ленінград звернувся до ГУ ДМС України в м. Києві із заявою від 14.10.2014 року № 1422/2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. На підтвердження права на оформлення громадянства позивачем було додано копію свідоцтва про народження батька, де зазначено, що його батько - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився до 24.08.1991 року на території Української РСР в м. Умань, що надає позивачу право набути громадянство України.

За результатами розгляду даної заяви Головним управлінням ДМС України в м. Києві прийнято рішення від 22.12.2014 року про оформлення громадянства України ОСОБА_4.

Печерським районним відділом ГУ ДМС України в м. Києві 21.01.2015 року позивачу видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 16.02.2015 року ОСОБА_4 був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1, орган, що видав - 8025.

05 серпня 2016 року відповідачем підготовлено подання № 5/2016 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, на підставі якого рішення ГУ ДМС України в м. Києві від 22.12.2014 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_4 було скасовано у зв'язку з тим, що громадянство України позивачем набуто шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, а саме інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України, або приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого не може набути громадянства України відповідно до статті 8 Закону України "Про громадянство України".

Підставою для прийняття оспорюваного подання слугували листи старшого слідчого СУ УНП у м. Києві від 21.07.2016 року, від 03.08.2016 року та від 05.08.2016 року з повідомленням про те, що громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється громадянином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено висновком експерта відбитків пальців рук від 16.07.2016 року № 3292/д. А також, долучені копії ксерокопії службових повідомлень отриманих від НЦБ Інтерполу РФ.

Вважаючи зазначене рішення, оформлене у вигляді подання протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом про його скасування та зобов'язання вчинити дії по оформленню на ім'я позивача нового паспорта громадянина України.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Скасовуючи попередні рішення у справі та направляючи справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 22.06.2017 року № К/800/14474/17 вказав, що судами попередніх інстанцій, в порушення вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, не було належним чином витребувано, перевірено та досліджено оригінал експертного висновку відбитків пальців рук ОСОБА_4 від 16.07.2016 року № 3292/д, тоді як позивач та його представник у судових засіданнях у судах першої та апеляційної інстанцій неодноразово наголошували на тому, що для співставлення відбитків були взяті зображення з електронного носія невідомого походження, на якому були зображення візуально не схожі на відбитки пальців рук ОСОБА_4

Судами першої та апеляційної інстанцій також не встановлювалося, що 16.07.2016 року був вихідний день і експерт був відсутній на роботі, тоді як відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4, останнього було затримано о 19 год. 55 хв. в приміщенні Шевченківського УП ГУНП в м. Києві.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дали передчасну юридичну оцінку встановленим фактичним обставинам справи, а тому ухвалені ними судові рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини п'ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог та враховуючи вказівки Вищого адміністративного суду України, звертає увагу на наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 року (далі Закон № 2235-ІІІ).

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до ч. 7 статті 8 цього Закону датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Статтею 21 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

З матеріалів особової справи позивача, наданої відповідачем, вбачається, що до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві надійшли листи старшого слідчого СУ УНП у м. Києві від 21.07.2016 року, від 03.08.2016 року, від 05.08.2016 року з повідомленням про те, що громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється громадянином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено висновком експерта від 16.07.2016 року № 3292/д відбитків пальців рук. До листа від 05.08.2016 року № 13258/125/23/2-16 додано належним чином завірені ксерокопії службових повідомлень отриманих від НЦБ Інтерполу РФ.

Згідно статті 17 Закону № 2235-ІІІ, громадянство України припиняється внаслідок виходу з громадянства України; внаслідок втрати громадянства України; за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Статтею 19 Закону № 2235-ІІІ встановлено, що підставами для втрати громадянства України є: добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов'язком чи альтернативною (невійськовою) службою. Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 (далі по тексту - Порядок).

Згідно з п. 88 Порядку подання заяв та інших документів для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001 (в редакції Указу Президента від 27.06.2006 року № 588/2006) для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п'ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п'ятої статті 9 Закону; частина п'ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону).

Таким чином, з аналізу даних нормативних актів вбачається, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Отже, скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує доведеності та наявності письмових доказів щодо встановлення факту подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Зазначені обставини та подані матеріали слідчого Слідчого управління Управління Національної поліції у м. Києві стали підставою для видачі довідки від 05.08.2016 року № 1-16/вх.3003-2-16 про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та прийняття подання № 5/2016 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відносно ОСОБА_4

Як вбачається з протоколу затримання особи, яка розшукується іноземною державою у зв'язку з здійсненням кримінального правопорушення від 16.07.2016 року старший оперуповноважений УБЗПТЛ ГУ НП в м. Києві майор поліції ОСОБА_9, 16.07.2016 року близько 19:55 годин затримав особу, яка розшукується іноземною державою у зв'язку з здійсненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Водночас, протокол від 16.07.2016 року містить пояснення позивача датовані 15.07.2016 року.

Водночас, зазначає, що особа яку було затримано зазначила, що почерк та підпис не його.

Коли останнього було затримано не пам'ятає через значні побиття.

Також, в матеріалах справи наявний висновок експерта Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_10 від 16.07.2016 року №3292/д з якого вбачається, що датою надходження матеріалів до Київського міського НДЕКЦ МВС України та датою отримання матеріалів експертом є саме 16.07.2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2018 року витребувано у Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України: графік робочого часу Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за червень, липень, серпень 2016 року та інформацію про перебування судового експерта ОСОБА_10 16.07.2016 року в приміщенні Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України та надати належним чином засвідчені копії документів на підтвердження витребуваної інформації.

У відповідь на вищезазначену ухвалу директором Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надано суду копію наказу від 15.07.2016 року №60/1, з якого вбачається, що для виконання невідкладних робіт залучити до роботи у вихідний день 16.07.2016 року судового експерта сектору дактилоскопічних видів досліджень та обліків відділу криміналістичних видів досліджень ОСОБА_10, встановивши робочий час з 09.00 год. до 18.00 год. та журнал обліку робочого часу працівників сектору дактилоскопічних видів досліджень відділу криміналістичних видів діяльності, згідно якого ОСОБА_10 вийшла з роботи о 16:00 год. або 18:00 год., точно розпізнати неможливо.

Таким чином, суд наголошує, що датою затримання та експертного висновку є єдина дата 16.07.2016 року.

В судовому засіданні було з'ясовано чи встановлювалась помилка у наявності дат протоколів, висновків та інших офіційних документів щодо ОСОБА_7

В судовому засіданні сторонами було зазначено, що немає жодних доказів та пояснень щодо помилки у наявних датах або виправлень дати не було.

Беручи до уваги вищенаведене, суд наголошує, що обов'язковим реквізитом документів, який підтверджує своєчасність, актуальність змісту є "Дата документа". Саме дата складання документа показує, як давно був оформлений цей документ та забезпечує юридичну силу документа.

Як вбачається з висновків викладених в ухвалі Вищого адміністративний суд України від 22.06.2017 року № К/800/14474/17 саме 16.07.2016 року було затримано ОСОБА_7

Таким чином, суд не може ставити під сумнів дату офіційних документів долучених до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд не може посилатись на припущення, а оцінює наявні докази.

Крім того, доказів того, що для оформлення набуття громадянства заявник подав свідомо неправдиві відомості або фальшиві документи, яким би була встановлена вина у службовому підробленні та поданні свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів відповідачем також не надавалося. Також відсутні відповідні кримінальні провадження за фактом подання Позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Разом з тим, представником Генеральної прокуратури України до матеріалів справи долучено пакет документів щодо матеріалів екстрадиційної перевірки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., з якого вбачається, що всі прийняті процесуальні документи та переписки щодо ОСОБА_7, були здійснені після 05.08.2016 року, в той час, як подання № 5/2016 про скасування рішення ГУ ДМС в м. Києві від 22.12.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 винесене від 05.08.2016 року.

Таким чином, інформація наявна в наданому прокуратурою пакету не досліджувалась відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Водночас, суд при вирішенні по суті справи, не може оцінювати поданий пакет документів, оскільки він не був взятий за основу прийняття оскаржуваного подання.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необґрунтованим та неправомірним посилання відповідача на подання позивачем неправдивих відомостей, як на підставу для винесення рішення про скасування рішення про оформлення позивачем громадянства України за територіальним походженням, оскільки сам факт подання позивачем неправдивих відомостей не підтверджений жодними належними доказами.

При цьому, суд зауважує, що в матеріалах справи наявні листи Міністерства внутрішніх справ Російської федерації, які містять суперечливі відомості щодо дійсності паспорта громадянина ОСОБА_4, адже один лист, який наданий уповноваженими органами Російської Федерації містить інформацію про дійсність паспорта, а інший про підроблення.

Суд звертає увагу, що вищезазначені листи при прийнятті рішення відповідачем не досліджувались, проте можуть бути розглянуті та оцінені ГУ ДМС в м. Києві в подальшому.

Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві, заперечуючи проти позову, всупереч вимог ст. 73 та ст. 74 КАС України не надав доказів набуття позивачем громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховуванням будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Конституційний Суд України у Рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 висловив правову позицію, відповідно до якої, рішення суб'єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, на підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про протиправність подання від 05.08.2016 року № 5/2016 про скасування рішення ГУ ДМС в м. Києві від 22.12.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та наявність правових підстав для його скасування.

Згідно з статтею 5 Закону України "Про громадянство України" документом, який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України. Зразок та порядок видачі паспорта громадянина України визначається положенням про паспорт громадянина України, яке затверджується Верховною Радою України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503-ХІІ).

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно з пунктом 3 Положення № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 8 Положення № 2503-ХІІ термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

З огляду на вищевикладене та встановлення судом неправомірності та скасування подання від 05.08.2016 року № 5/2016 про скасування рішення ГУ ДМС в м. Києві від 22.12.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання поновити позивача в якості громадянина України та внести відповідні відомості в реєстр громадян України та видати ОСОБА_4 новий паспорт громадянина України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати подання від 05.08.2016 року № 5/2016 про скасування рішення ГУ ДМС в м. Києві від 22.12.2014 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

3. Зобов'язати поновити позивача в якості громадянина України та внести відповідні відомості в реєстр громадян України .

4. Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві видати ОСОБА_4 новий паспорт громадянина України.

5. Стягнути на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення складено та підписано 27.04.2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа