Справа № 826/15095/17
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 травня 2018 року № 826/15095/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивач)

до Головного управління ДФС у м.Києві (далі також - відповідач1),

Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач2)

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-

рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:

1) визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 №, яким стосовно нього застосовано штрафну санкцію в розмірі 170,00 грн.;

2) зобов'язати Головне управління ДФС у м.Києві притягнути до відповідальності відповідно до пп.21.2.1 п.21.2 ст.21 Податкового кодексу України службових (посадових) осіб Головного управління ДФС у м.Києві:

- за складення акту камеральної перевірки від 05.07.2017 №1905/26-15-13-02- з порушенням п.75.1 ст.75, п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України - головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків із самозайнятих осіб управління податків і зборів фізичних осіб Головного управління ДФС у м.Києві Мешкову Н.А.;

- за розгляд заперечення на акт камеральної перевірки від 05.07.2017 №1905/26-15-13-02- в порушення вимог п.44.7 ст.44 та п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у протиправний спосіб - заступника начальника Головного управління ДФС у м.Києві Малихіну О.М.;

- за прийняття податкового повідомлення-рішення від 01.08.2017 № з порушенням п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України у незаконний спосіб - заступника начальника Головного управління ДФС у м.Києві Малихіну О.М.;

3) зобов'язати Державну фіскальну службу України притягнути до відповідальності у відповідності до пп.21.2.1 п.21.2 ст.21 Податкового кодексу України службових (посадових) осіб Державної фіскальної служби України:

- за розгляд скарги у контролюючому органі вищого рівня, ДФС України, у незаконний спосіб з порушенням ст.19 Конституції України, ст.21 та ст.56 Податкового кодексу України - начальника відділу Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження ДФС України Оселедько О.О. та головного державного ревізора-інспектора цього ж Департаменту Балашкевича В.С.;

4) встановити розумні строки за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання ДФС України, Головного управління ДФС у м.Києві подати в установлений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у м.Києві в особі в.о.заступника начальника цього управління Малихіної О.М. прийнято податкове повідомлення-рішення на підставі акта камеральної перевірки позивача, складеного посадовими особами Головного управління ДФС у м.Києві за результатами камеральної перевірки позивача, проведеної поза межами установленого п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України строку. Тому таке податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв'язку зі складенням у протиправний спосіб згаданого акта, особи які його склали, мають бути притягнуті до відповідальності. Також мають бути притягнуті до відповідальності посадові особи відповідачів, які неналежним чином розглянули заперечення позивача на цей акт, прийняли оскаржуване податкове повідомлення-рішення на підставі цього акта та з порушенням установленої процедури та строків відмовили позивачу у задоволенні його скарги, поданої в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представники відповідачів в письмових відзивах на позовну заяву та в судовому засіданні щодо позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні, стверджуючи про відсутність порушень, на які вказує позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2017 Головним управлінням ДФС у м.Києві в особі головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків із самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Мешкової Н.А. проведено камеральну перевірку позивача. За результатами перевірки складено акт від 05.07.2017 №1905/26-15-13-02-, в якому зафіксовано виявлене порушення щодо несвоєчасного подання до ДПІ у Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, чим порушено вимоги пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України. Так, зокрема встановлено порушення строку подання податкової декларації за 2015 рік, граничний термін подання якої 04.05.2016, тоді як декларацію подано 23.12.2016, відповідальність за що передбачена пп.120.1 ст.120 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із цим актом позивач подав заперечення до Головного управління ДФС у м.Києві.

Листом від 25.07.2017 №9722/М/26-15-13-02-15 Головне управління ДФС у м.Києві повідомило ОСОБА_1 про призначення до розгляду на 26.07.2017 його заперечення. Указаний лист позивачу направлено 26.07.2017 та отримано ним 27.07.2017, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Листом від 27.07.2017 №9891М/26-15-13-02-15 Головне управління ДФС у м.Києві в особі заступника начальника Варгіч В.С. повідомило позивача про відмову у задоволенні його заперечення на акт перевірки у зв'язку із правильними висновками щодо вчиненого ним порушення вимог податкового законодавства., викладеними в акті перевірки.

01.08.2017 Головним управлінням ДФС у м.Києві в особі в.о.Малихіної О.М. винесено податкове повідомлення-рішення №, яким стосовно позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 170,00 грн. у зв'язку з виявленим порушенням.

Не погоджуючись із наведеним, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 18.08.2017, в якій просив скасувати зазначене податкове повідомлення-рішення та висловив бажання бути присутнім під час розгляду скарги.

31.08.2017 заступником директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Деревцовим С.І. прийнято рішення про продовження строку розгляду скарги та призначення її до розгляду на 20.09.2017.

20.09.2017 Державною фіскальною службою України за участі начальника відділу Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Оселедько О.О., головного державного ревізора-інспектора Балашкевича В.С. та за участі позивача розглянуто його скаргу, у задоволенні якої відмовлено.

17.10.2017 на адресу позивача направлено копію рішення Державної фіскальної служби України від 17.10.2017 №13690/М/99-99-11-02-01-14 про відмову у задоволенні скарги.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.178.4 ст.178 Податкового кодексу України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.

Підпунктом 49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларації подаються за базовий звітний період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу;

Відповідно до п.49.20 ст.49 Податкового кодексу України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з доводами позивача, на підтвердження яких ним не надано відповідних доказів, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік ним подано до контролюючого органу 20.12.2016, тоді як згідно із законодавством декларацію необхідно було подати у строк до 04.05.2016, що ним не заперечується.

Податкову декларацію отримано контролюючим органом 23.12.2016.

Згідно з п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до п.49.2 ст49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ураховуючи викладене, у зв'язку з несвоєчасним поданням позивачем податкової декларації у Головного управління ДФС у м.Києві були підстави для застосування щодо нього штрафу.

Водночас суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що проведення Головним управлінням ДФС у м.Києві камеральної перевірки позивача відбулося поза межами установленого законодавством строку, що свідчить про протиправність дій щодо проведення такої перевірки та зумовлює визнання протиправним і скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій, шо обґрунтовується таким.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 ст.76 Податкового кодексу України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно з п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Ураховуючи абз.2 п.75.1 ст.75 та п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що після сплину тридцятиденого строку, протягом якого може бути проведено камеральну перевірку податкової декларації, підстави для її проведення у контролюючого органу відсутні.

Оскільки предметом камеральної перевірки позивача була податкова декларація позивача про майновий стан і доходи, то, за висновком суду, така камеральна перевірка відповідно до п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України могла бути проведена лише протягом 30 календарних днів за днем фактичного подання позивачем декларації.

Податкова декларація позивача надійшла до контролюючого органу 23.12.2016, його камеральна перевірка не могла відбутися пізніше 23.01.2017, тоді як фактично проведена 05.07.2017, тобто після закінчення установленого строку, а, отже, за відсутні повноваження щодо її проведення.

За наведених обставин вимоги позивача про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 01.08.2018 № є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

Водночас решта позовних вимог ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Так, позивач просить суд зобов'язати Головне управління ДФС у м.Києві притягнути до відповідальності відповідно до пп.21.2.1 п.21.2 ст.21 Податкового кодексу України службових (посадових) осіб Головного управління ДФС у м.Києві у зв'язку з протиправним складенням щодо нього акта камеральної перевірки від 05.07.2017 №1905/26-15-13-02-; у зв'язку з розглядом його заперечення на цей акт без його участі, на якій він наполягав та у зв'язку з прийняттям податкового повідомлення-рішення від 01.08.2017 № з порушенням строку, встановленого п.86.8 ст.86 Податкового кодексу, а також зобов'язати Державну фіскальну службу України притягнути до відповідальності відповідно до пп.21.2.1 п.21.2 ст.21 Податкового кодексу України її посадових осіб у зв'язку порушенням установленого законодавством порядку розгляду його скарги на податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 №.

Відповідно до 21.2. ст.21 Податкового кодексу України за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків посадові (службові) особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з пп.21.2.1 п.21.2 ст.21 Податкового кодексу України за прийняття неправомірного рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобов'язання платнику податків, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка прийняла таке рішення, а також безпосередній керівник такої посадової особи несуть відповідальність згідно із законом.

У позовних вимогах позивач не вказує до якого саме виду відповідальності відповідачі повинні притягнути своїх працівників, які здійснювали камеральну перевірку позивача, розгляд його заперечень та скарги, приймали рішення.

Судом встановлено, що відповідно до п.10 п.11 Положення Про Державну фіскальну службу України, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, Голова Державної фіскальної служби України вирішує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців та працівників апарату ДФС, керівників її територіальних органів, присвоює їм спеціальні звання, ранги державних службовців (якщо інше не передбачено законом).

Згідно з пп.5 п.11 Положення про Головне управління ДФС у м.Києві, затвердженого наказом ДФС України від 09.08.2017 № 529, начальник Головного управління ДФС у м.Києві вирішує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців та працівників ГУ ДФС, присвоює їм спеціальні звання (якщо інше не передбачено законом).

Відтак, вирішення питань притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Державної служби України та Головного управління ДФС у м.Києві належить до повноважень їхніх керівників. Такі повноваження є дискреційними повноваженнями, що позбавляє суд права втручатись у їх реалізацію названими посадовими особами.

До повноважень суду належить здійснення перевірки реалізації суб'єктами владних повноважень наданих їм повноважень. Однак доказів того, що відповідачами вирішувались питання притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, про яких йдеться у позовній заяві ОСОБА_1, та правомірність яких необхідно оцінити суду, у ході судового розгляду справи судом не здобуто, що виключає зобов'язання судом відповідачів вчинити такі дії.

Таким чином, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню судом.

За приписами частини першої ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунком бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1 920,00 грн., який у зв'язку із частковим задоволенням позову підлягає йому поверненню частково, а саме в розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м.Києві.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинство України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 01.08.2017 №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м.Києві.

.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 292-297 з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова