Справа № 308/4696/18
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4696/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2018 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Деметрадзе Т.Р.
при секретарі судового засідання Струтинська Н.Ю.
за участі представника позивача Балог О.Ю.
відповідача ОСОБА_1
перекладача Нгуен Ван Конг
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,-
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце перебування в Україні: АДРЕСА_1 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01 травня 2018 року громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , незаконно, поза пунктами пропуску перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку №87-92, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 01 травня 2018 року, в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону, на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
У відповідача відсутні будь-які документи, що посвідчують особу та підтверджують законність її перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Вказану особу було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.
Даними діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Позивач просить затримати громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити та затримати громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на території України незаконно, незаконно перетнув кордон поза пунктами пропуску державного кордону в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку №87-92, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак після незаконного перетину кордону був затримана представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 01 травня 2018 року, в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону, на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб передана на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
У відповідача документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України немає, перебуває на території України незаконно, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати їй допомогу у поверненні до країни походження та достатніх коштів для повернення до країни походження або внесення застави не має.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне затримання від 01.05.2018 року; даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, даними протоколу прикордонно-представницької зустрічі від 01.05.2018 року та акту приймання-передавання особи від 01.05.2018 року.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав.
Судом встановлено, що відповідач коштів для виїзду з території України не має, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, мав намір мігрувати в країни Європейського Союзу для пошуку кращих умов життя та Україну розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи.
Згідно із п.2 ч.1 ст. 289КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
В ході судового розгляду встановлено, відповідач - ОСОБА_1 , не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання проведенню процедури його реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, оскільки в останнього відсутні документи, що дають право на виїзд з України.
Крім цього, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ст.30 цього ж Закону підлягає затриманню з метою забезпечення його передачі з України відповідно до міжнародного договору про реадмісію.
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності вважаю, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст.ст.4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав, суд, -
УХВАЛИВ :
Позовну заяву Державної організації Військова частина НОМЕР_1 / АДРЕСА_2 / до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає: Соціалістична Республіка В`єтнам, фактичне місце перебування в Україні: АДРЕСА_3 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію задовольнити.
Затримати громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 / ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, який не може перевищувати шість місяців.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Т.Р. Деметрадзе