Справа № 311/2898/17(2-а/311/64/2017)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2018 року справа № 311/2898/17(2-а/311/64/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.,

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області

на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 21.11.2017 (суддя Степаненко Ю.А.)

у справі № 311/2898/17(2-а/311/64/2017)

за адміністративним позовом ОСОБА_2

до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області

про визнання дій протиправними та стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в якому просив визнати дії Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області щодо недоплати ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» - протиправними; Зобов'язати Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учаснику бойових дій, у розмірі 5360 грн. (п'ять тисяч триста шістдесят) гривень.

Позовні вимоги обгрунтовані неправомірною відмовою відповідача щодо здійснення доплати ОСОБА_2 невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, за 2017 рік в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. На підтвердження своїх доводів позивач посилається на те, що станом на 05 травня 2017 року та на теперішній час, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначено Законом про Державний бюджет Україні поточний рік. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 травня 2017 року розмір мінімальної пенсії за віком становить - 1312 грн. Таким чином, розмір разової щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2017 рік, який відповідач мав йому сплатити, повинен становити (5x1312) - 6560 грн. Недоплачена йому відповідачем частина щорічної разової грошової допомоги становить - 5360 грн.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 р. у справі № 311/2898/17(2-а/311/64/2017) адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення суми - задоволено.

Постановоюу суду мотивовано тим, що на період виникнення спірних правовідносин наявні нормативно-правові акти, які по різному встановлюють розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій. З урахуванням загально-правових засад пріоритетності закону над урядовими нормативними актами, суд прийшов до висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як нормативно-правового акта, що має вищу юридичну силу у порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02 березня 2016 року, якою істотно звужено обсяг встановлених законом прав позивача щодо отримання грошової допомоги. Крім того, на час виплати допомоги зміни до вказаних статей Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"Верховною Радою України не вносились, вона не визнана неконституційною, будь-яких інших законодавчих актів щодо визначення розміру щорічної грошової допомоги до 05 травня не приймалося. Розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" (із наступними змінами та доповненнями) на 2017 рік встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність - 1312 грн. У зв'язку з чим, позивачеві разова щорічна грошова допомога повинна бути виплачена в розмірі 6560 грн. (1312,00 * 5 - 1200,00 = 5360,00).

Не погодившись з постановою суду, Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Василівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 р. у справі № 311/2898/17(2-а/311/64/2017), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини, що мають значення для вирішення справи.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 має статус ветерана війни - інваліда війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1. Вказане посвідчення було видано йому - 06 червня 2017 року.

Станом до 05 травня 2017 року, він, як учасник бойових дій, мав право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Управлінням праці та соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Запорізької області позивачеві виплачена щорічна грошова разова допомога до 5 травня в 2017 р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 р. № 223 в розмірі 1 200 грн.

26 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Управлінням праці та соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Запорізької області з заявою про доплату йому невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, за 2017 рік в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте, така доплата йому не була виплачена, у її виплаті відповідачем було відмовлено листом від 27 квітня 2017 року, який він отримав 11 травня 2017 року поштою.

Не погодишись з відмовою Управлінням праці та соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Запорізької області у здійсненні доплати невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, позивач звернувся за захистом своїх прав у судовому порядку.

Предметом даного спору є правомірність відмові Управлінням праці та соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Запорізької області у здійсненні доплати невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, ОСОБА_2 як учаснику бойових дій, за 2017 рік у розмірі 5360,00 грн.

Враховуючи встановлені обставини справи апеляційний суд з приводу застосування норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини зазначає наступне.

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, що діяла до 28.12.2007 року) передбачалось, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

В свою чергу, підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»викладено в наступній редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

У подальшому зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно із Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р.

Згідно частини першої статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що пунктом 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 р. розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. У зв'язку з чим, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, встановленого статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ця норма вказаного Закону не чинною або неконституційною не визнавалась.

Отже, ст. 12 та 13 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на сьогоднішній день діють в редакції саме від 28 грудня 2014 року, а ні 28 грудня 2007 року.

Крім того, на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 р. № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1200 гривень.

Таким чином, колегія суддів визнає неправильнім висновок суду першої інстанції про те, що для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій необхідно застосовувати частину п'яту статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка, в силу рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 з 22 травня 2008 року відновила редакцію: «Щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком», виходячи з того, що положення Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», яким розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України та постанова Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223, яка прийнята на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, не визнані Конституційним Судом України неконституційними, отже вони підлягали застосуванню при визначенні суми допомоги до 05 травня у 2017 році.

Зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині 3 статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належніумови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

В свою чергу, у рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Разом з тим, згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд України в своїх постановах від 13.02.2018р. у справі № 713/62/17, від 07.03.2018 року у справі №348/2100/16-а, від 20.03.2018 року по справі №727/8793/16-а висловив аналогічну позицію з приводу застосування вищевикладених норм законодавства.

Окрім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, у своєму рішенні у справі «Валентина Ніканорівна Великода проти України» Європейський суд з прав людини висловив правову позицію, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначив, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що у 2017 році у відповідача не було правових підстав для нарахування щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 05 травня в 2017 році, як учаснику бойових дій, у розмірі 1200,00 грн., оскільки вказана виплата здійснена відповідно до положень Бюджетного кодексу України та у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 р. № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги повністю спростовую висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим апеляційним судом встановлені підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанцій, передбачені ст. 317 КАС України, оскільки судом першої інстанції, при винесенні рішення до спірних правовідносин не правильно застосовані норми матеріального права, не враховані норми, що підлягають застосуванню; не відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є необгрунтованими.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області на постанов Василівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 р. у справі № 311/2898/17(2-а/311/64/2017) - задовольнити.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 р. у справі № 311/2898/17(2-а/311/64/2017) - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення суми відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко