Справа № 804/3092/18
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 травня 2018 року Справа 804/3092/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., перевіривши матеріали адміністративного позову Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпровський базовий медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправними дії та бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпровський базовий медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради по забезпеченню виконання запиту ОСОБА_1 від 28 листопада 2017 року № 01 -04/869 про надання публічної інформації;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради по забезпеченню виконання запиту ОСОБА_1 від 29 листопада 2017 року № 01-04/873 про надання публічної інформації;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради по забезпеченню виконання запиту ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 08 грудня 2017 року № 01-04/917 про надання публічної інформації;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради по забезпеченню виконання запиту ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 08 грудня 2017 року № 01-04/918 про надання публічної інформації;

- визнати протиправними дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради з надання відповіді 05 грудня 2017 року за №01-01/708, яка не містить запитуваної інформації по суті в запиті про надання публічної інформації ОСОБА_1 від 27 листопада 2017 року № 01-04/869;

- визнати протиправними дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради з надання відповіді 06 грудня 2017 року за №01-01/712 ,яка не містить запитуваної інформації по суті в запиті про надання публічної інформації ОСОБА_1 від 29 листопада 2017 року № 01-04/873;

- визнати протиправними дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради з надання відповіді 13 грудня 2017 року за №01-01/739, яка не містить запитуваної інформації по суті в запиті про надання публічної інформації ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 08 грудня 2017 року № 01-04/917;

- визнати протиправними дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради з надання відповіді 13 грудня 2017 року за №01-01/739, яка не містить запитуваної інформації по суті в запиті про надання публічної інформації ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 08 грудня 2017 року № 01-04/918;

- визнати дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради щодо не зазначення у відповіді від 05 грудня 2017 року №01-01/708 на запит від 28 листопада 2017 року №01-04/869 ОСОБА_1 порядку оскарження відмови в задоволенні запиту на інформацію - протиправними;

- визнати дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради щодо не зазначення у відповіді від 06 грудня 2017 року № 01-01/712 на запит від 29 листопада 2017 року №01-04/873 ОСОБА_1 порядку оскарження відмови в задоволенні запиту на інформацію - протиправними;

- визнати дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради щодо не зазначення у відповіді від 13 грудня 2017 року №01-01/739 на запит від 08 грудня 2017 року №01-04/917 ОСОБА_1, ОСОБА_2 порядку оскарження відмови в задоволенні запиту на інформацію - протиправними;

- визнати дії Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради щодо не зазначення у відповіді від 13 грудня 2017 року № 01-01/739 на запит від 08 грудня 2017 року №01-04/918 ОСОБА_1, ОСОБА_2 порядку оскарження відмови в задоволенні запиту на інформацію - протиправними;

- зобов'язати Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради надати відповідь по суті на запит від 28 листопада 2017 року №01-04/869 ОСОБА_1 в порядку і строк визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: АДРЕСА_1, 49100;

- зобов'язати Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради надати відповідь по суті на запит від 29 листопада 2017 року №01-04/873 ОСОБА_1 в порядку і строк визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради надати відповідь по суті на запит від 08 грудня 2017 року №01-04/917 ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 в порядку і строк визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради надати відповідь по суті на запит від 08 грудня 2017 року №01-04/918 ОСОБА_1, ОСОБА_2 в порядку і строк визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: АДРЕСА_1.

Вказана справа отримана суддею Неклеса О.М. 10.05.2018р., згідно реєстру передачі справ судді №1609/18.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що його подано з порушенням вимог ст. 161 КАС України, з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з адміністративним позовом Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якої зазначивши, що громадська організація не має статусу юридичної особи, тому не є платником судового збору за ст. 2 Закону України "Про судовий збір".

Суд звернувши увагу на підстави поданої заяви про звільнення від сплати судового збору Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2, дослідивши матеріали позову, зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому, адміністративний позов заявника громадської організації в інтересах іншої особи не передбачений частиною 2 статті 3 вказаного Закону, як звернення за яке не справляється судовий збір.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, звільнених від сплати судового збору.

З огляду на викладене, заявник або позивач не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір при зверненні із даним адміністративним позовом.

У статті 8 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

З 01.09.2015 року Громадські організації не включено до переліку осіб, на яких розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору.

За загальним правилом, судовий збір має бути сплачений заявником/позивачем або особою, стосовно якої ухвалено судове рішення.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав не справляння судового збору за подання позовної заяви, що не позбавляє заявника у вищенаведених випадках, передбачених частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", заявляти відповідні клопотання із наданням належного обґрунтування.

Наведена правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 лютого 2018 року у справі №804/5256/17 (ЄДРСР 72290878) за наслідками розгляду касаційної скарги Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація", яка діяла в інтересах члена громадської організації ОСОБА_3.

Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору громадською організацією при поданні звернень до суду підтверджена судовою практикою Верховного Суду, зокрема, ухвалами по справам 804/6946/17 від 05.01.2018 року (ЄДРСР 71489197), №804/5256/17 від 16.02.2018 року (ЄДРСР 72290878), №804/5256/17 від 09.01.2018 року (ЄДРСР 71511609), 800/432/17 від 15.01.2018 року (ЄДРСР 71579227), 295/4985/17 від 26.01.2018 року (ЄДРСР 71897434), №804/5256/17 від 16 лютого 2018 року (ЄДРСР 72290878).

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про звільнення від сплати судового збору.

З поданого позову вбачається, що Громадською організацією "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 заявлено одразу декілька позовних вимог, які мають немайновий характер та звернені до Комунального вищого навчального закладу "Дніпровський базовий медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради.

Згідно з Аналізом практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", що затверджена Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. №2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Враховуючи, що позов подається заявником в інтересах фізичної особи, який виступає позивачем та стороною у заявленому спорі, належний до сплати за подання цього позову судовий збір має розраховуватись виходячи з 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 704,80 грн., встановлений законом для подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою.

Необхідність сплати судового збору за звернення до суду Громадської організації в інтересах іншої особи підтверджена ухвалою Верховного суду України від 27 жовтня 2017 року у справі 804/5390/17.

З урахуванням викладеного, позивачем має бути сплачено судовий збір, за 12 вимог немайнового характеру у розмірі 8457,6 гривень (12*704,8).

Частиною 1 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Відповідно до частини 1ст. 9 вищезазначеного закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за подання адміністративного позову у відповідності до Закону України "Про судовий збір" у розмірі 8457,6 грн. за наступними розрахунковими реквізитами для перерахування судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Чечелівському районі м.Дніпра, код ЄДРПОУ отримувача - 37989253, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012, рахунок отримувача - №4008, код класифікації доходів бюджету - 22030001.

Частиною восьмою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом. Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Абзацом другим підпункту 15.6 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суд зазначає, що на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала свою роботу.

Згідно з приписами підпункту 15.1 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Підпунктом 15.3 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

За положеннями частини другої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Поряд із цим, суд зазначає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та дня реєстрації особи своєї офіційної електронної адреси у такій системі, не передбачене право такої особи подавати, зокрема, позовні заяви не у паперовій формі.

Також, належить зазначити, що згідно підпункту 2.2.18 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року №174, для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, або отриманих каналами факсимільного зв'язку, повинні бути надані (надіслані) їх оригінали. До підтвердження оригіналами такі документи мають статус інформаційних.

Таким чином, позовну заяву Громадської Організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах членів своєї громадської організації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано до суду шляхом надсилання його тексту електронною поштою, що свідчить про не дотримання позивачем письмової форми її подання та належного підписання.

За таких обставин позовна заява не може вважатися підписаною позивачем.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у рішеннях Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі №820/798/18 (провадження №К/9901/47081/18), від 23 квітня 2018 року у справі №554/7927/16-а (провадження №К/9901/47775/18).

Між тим, суд з метою захисту прав та інтересів позивача пропонує позивачу надати до суду належним чином оформлену позовну заяву в паперовому вигляді у відповідності до вимог ст. 160 КАС України.

Згідно частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне адміністративний позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків сім днів, з моменту отримання копії ухвали.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпровський базовий медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправними дії та бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 строк сім днів, з моменту отримання копії цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання до суду:

- нової редакції адміністративного позову у відповідній кількості відпоідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України;

- документ про сплату судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру у відповідності до Закону України "Про судовий збір" на суму 8457,6 гривень.

Копію даної ухвали направити особі, яка звернулась до суду із позовною заявою.

Попередити позивача про наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду в апеляційному порядку у випадку, передбаченому п.10 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Неклеса