Справа № 154/980/18
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Романюка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №1 Іваничівського відділення Горохівського відділу поліції ГУНП України у Волинській області майора поліції Романюка Євгена Віталійовича, третя особа Головне управління національної поліції України у Волинській області про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до начальника СРПП №1 Іваничівського відділення Горохівського відділу поліції ГУНП України у Волинській області майора поліції Романюка Євгена Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою від 31.03.2018 р. його визнано винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки не вчиняв даного правопорушення, так як номерні знаки його автомобіля не були закриті сторонніми предметами, що ускладнюють ідентифікацію його символів та чітко визначаються на відстані 20-50 метрів. Просить визнати протиправною та скасувати постанову НК №169136 від 31.03.2018 р. в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що номерний знак атомобіля позивача був закритий стороннім предметом, що ускладнював ідентифікацію його символів, тому його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9 в. ПДР. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

З дослідженої судом постанови серії НК №169136 від 31.03.2018 р. встановлено, що відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що він 31.03.2018 р. о 14 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки «ГАЗ-24», н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Володимир-Волинський - Павлівка в районі с. Іванівка, номерний знак якого був закритий стороннім предметом, що ускладнював ідентифікацію його символів, чим порушив п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху.

Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Підпунктом "в" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, зокрема, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Тобто, зазначеною нормою передбачено заборона водіям закривати номерний знак іншими предметами, якщо це не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач позов не визнав і зазначив, що номерний знак автомобіля позивача був закритий предметом, що не давало змоги чітко визначити символи номерного знака.

Разом з тим, відповідач в підтвердження зазначених обґрунтувань не надав жодного доказу, передбаченого статтею 251 КУпАП, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Натомість у матеріалах справи є надані позивачем фотознімки номерного знаку, який закритий прозорим пластиком, з яких чітко видно номерний знак автомобіля, що спростовує твердження відповідача щодо неможливості визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов'язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 2.9 в. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні безперечні докази того, що позивач порушив п. 2.9. в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративну позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія НК № 169136 від 31.03.2018 р. винесену начальником СРПП Іваничівського відділення поліції Грохівського відділу поліції ГУНП України у Волинській області майором поліції Романюком Євгеном Віталійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук