Справа № 279/1543/18
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-а/279/103/18
Справа № 279/1543/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Прокопчук І.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши в порядку строщеного провадження термінову адміністративну справу №279/1543/18 за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій працівника поліції протиправними, скасування постанови серія ВР №312048 від 01.04.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що вказаною постановою відповідача його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122,ч.2 КУпАП на накладено штраф в розмірі 450 грн. за керування транспортним засобом без включеного ближнього світла фар. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки правопорушення не вчиняв. Автомобіль, на якому він рухався, обладнаний денними ходовими вогнями, які були ввімкненні під час руху. Дії інспектора щодо розгляду справи вважає протиправними, постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства: не були враховані його зауваження та пояснення, доказів вчинення порушення не надано, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Винесена постанова не відповідає вимогам закону, розгляд справи не було проведено, не надано можливості скористатись правами, не вирішено клопотання.

Просив постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити, пояснили, що інспектором ДПП не було з'ясовано всіх обставин події, не враховано, що автомобіль рухався зі світлом денних ходових вогнів, було порушено право позивача на захист, не було складено протокол про вчинене правопорушення. Постанова є незаконною, оскільки позивач правопорушення не вчиняв, було порушено порядок розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 01.04.2018 року було вчинено правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП, оскільки позивач порушив п.9.8 ПДР України - поза населеним пунктом у світлу пору доби рухався без ввімкненого ближнього світла фар. Патрульний поліцейський роз'яснив позивачеві його права, повідомив про початок розгляду справи, ознайомив з доказами вчиненого порушення, позивач не повідомляв поліцейського, що рухався зі світлом денний ходових вогнів, крім того, що конструкцією його транспортного засобу такі прилади не передбачені, жодних заяв чи клопотань не заявляв, що підтверджено даними відеофайлів, під час розгляду справи та винесення постанови були дотримані положення законодавства щодо розгляду справ про порушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Дослідивши подані сторонами письмові докази, переглянувши відеозаписи фіксування розгляду уповноваженою особою відповідача справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що уповноваженою особою відповідача 01.04.2018 року на 128 км а/д Київ-Ковель було винесено постанову серії ВР №32048 про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за те, що він 01.04.2018 року в 11.06 год. керував автомобілем Форд-транзит р.н.з. НОМЕР_2 за межами населеного пункту без ближнього світла фар та денних ходових вогнів, чим порушив п.9.8 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122,ч.2 КУпАП. Копія постанови позивачем була отримана.

Позивач оскаржує прийняте відповідачем рішення з двох підстав: відсутність події правопорушення та порушення процедури притягнення до відповідальності.

Закон (ст.122,ч.2 КУпАП) передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. П.9.8 ПДР України зобов'язує водіїв з 01.10 по 01.05 під час руху за межами населених пунктів користуватись денними ходовими вогнями, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнім світлом фар.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам Національної поліції визначена ст.222 КУпАП. До підвідомчості вказаного суб'єкта віднесенно і розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в т.ч. і передбачених ст.122 ч.2 КУпАП. Згідно ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, який згідно частини 3 статті 254 КУпАП не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Вказана норма зазначає три самостійні групи обставин, за наявності яких протокол не складається: 1) містить перелік конкретних правопорушень та можливий максимальний розмір штрафу за їх вчинення, передбачає обмеження для її застосування у виді оспорювання особою допущеного порушення та стягнення, що накладається (частина 1); 2) визначає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (перелік наведено у ст.222 КУпАП), та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина 2); 3) випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ст.222 ч.3, 309 КУпАП) (частина 3).

Частина 4 вказаної норми зазначає, що у випадках, передбачених частиною другою цією статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Отже, статтею 258 КУпАП передбачено, що працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, уповноважені на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі і за умови оспорення особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Така процедура є спрощеною процедурою притягнення особи до відповідальності.

Висновки щодо можливості застосування спрощеного провадження зробив Конституційний Суд України в рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказані у даному рішенні висновки щодо можливості застосування спрощеного провадження до правопорушень у сфері порушення правил безпеки дорожнього руху були зроблені, враховуючи редакцію ст.258 КУпАП, яка існувала на момент прийняття КСУ вказаного рішення.

Станом на травень 2015 року вказана норма мала наступну редакцію частин 1-4:

Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною

третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і

п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне

правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне

стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа

зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення

відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків

притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення

адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3

цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про

адміністративне правопорушення.

Однак, після прийняття КСУ вказаного Рішення Законом України від 14.07.2015 року у вказану норму були внесені зміни, які розширили сферу застосування спрощеного провадження: стаття була доповнена частиною 2 нового змісту: Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (перелік наведено у ст.222 КУпАП), та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі), відповідно змінилась нумерація наступних частин, були внесені доповнення в частини 4,5: нова редакція частини 4 - У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, частини 5 - Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення).

Тобто, нова редакція ст.258 КУпАП, прийнята після ухвалення КСУ Рішення №5-рп/15 від 26.05.2015 року, наділяє уповноважених осіб органів Національної поліції застосувати спрощене провадження (без складання протоколу) навіть у разі, якщо особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення. Вказана процедура виправдана тим, що як складання протоколу, який є одним з доказів у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, так і рішення по суті справи - постанова, виносяться (складаються) однією і тією ж уповноваженою особою органу (підрозділу) Національної поліції, яка обізнана щодо обставин вчиненого правопорушення, оскільки саме така особа його виявила, і для належного з'ясування всіх обставин вчиненого вона не потребує наявності протоколу як окремого письмового документу.

Отже, нескладання уповноваженою особою органу Національної поліції протоколу не може розглядатись як єдина та достатня підстава скасування прийнятого такою особою процесуального рішення - постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення в сфері забезпечення дорожнього руху.

Однак, у тому разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час провадження в справі, в тому числі і спрощеного, заявила про своє бажання скористатись правовою допомогою, не надання такій особі можливості реалізувати надане їй право є порушенням права такої особи на захист, що є безумовною підставою для скасування прийнятого щодо такої особи рішення.

Представлені відповідачем та переглянуті в судовому засіданні відеозаписи, в яких зафіксовано розгляд справи щодо позивача, свідчать про те, що йому було повідомлено ким та яка справа розглядалась, яке порушення ним було вчинено, які права він мав під час такого розгляду, пропонувалось переглянути та надавалась можливість переглянути відеозапис, на якому було зафіксовано порушення, порядок оскарження прийнятого рішення.

В той же час, відеозаписи не містять доказів того, що позивач заявляв клопотання про бажання скористатись правовою допомогою, робив заяви про те, що він порушення не вчиняв. Натомість, під час розгляду справи уповноваженою особою поліції поводився некоректно, намагався ввести її в оману щодо даних про свою особу (надав посвідчення водія на ім'я іншої особи).

Оскільки надані позивачем докази не містять достовірних даних про те, що відповідач порушив визначений законодавством порядок розгляду справи, що призвело до порушення прав позивача та прийняття незаконного рішення, що правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, не було вчинено, а відповідач надав докази, що його уповноважена особа діяла відповідно до вимог ст.2 КАС України у межах повноважень та у спосіб, що визначений КУпАП, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.243-246,286 КАС України, Кодексом України про адміністративні правопорушення,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення, який обчислюється з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місце знаходження: м.Житомир, вул.Покровська,96.

Суддя Волкова Н.Я.

копія згідно оригіналу