Справа № 825/1851/18
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 травня 2018 року Чернігів Справа № 825/1851/18

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та скасування наказу в частині,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності командира РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_1;

- скасувати пункт 7 наказу ГУНП в Чернігівській області від 04.10.2017 № 1837 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_1», попередивши про неповну посадову відповідальність.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.05.2018 на адресу суду від позивача надійшли заява про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування зазначив, що відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. З наказом ГУНП № 1837 від 04.10.2017 про накладення дисциплінарного стягнення позивач ознайомлений 09.10.2017 під підпис. У звязку з находженням тривалий час на лікуванні з інфарктом міокарда він не мав можливості вчасно звернутися до адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУНП в Чернігівській області по захисту своїх конституційних прав, свобод та інтересів. Так, з 09.10.2017 з моменту ознайомлення з наказом до 01.11.2017 по 06.11.2017 (перебував на лікарняному), з 07.11.2017р. до 20.11.2017 по 06.12.2017 (перебував на лікарняному), з 07.12.2017 до 12.12.2017 по 15.03.2018 (перебував на лікарняному), з 16.03.2018 по 24.04.2018 до дня звернення до суду з позовом (перебував на лікарняному). Вважає, що строк звернення до суду ним пропущено з поважних причин. З огляду на викладене, позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду із даною позовною заявою.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, суддя виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, про порушення своїх прав позивач дізнався в день ознайомлення з наказом 09.10.2017. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, з 01.11.2017 по 04.11.2017 перебував на амбулаторному лікуванні, з 20.11.2017 по 06.12.2017 на стаціонарному, з 12.12.2017 по 27.12.2017 на стаціонарному, з 28.12.2017 по 15.01.2018 на стаціонарному, з 16.01.2018 по 23.02.2018 на амбулаторному та з 23.02.2018 по 15.03.2018 також на амбулаторному.

За викладених обставин, суд вважає, що вказані обставини у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не є поважними, оскільки позивач не позбавлений був права звернутися до суду в період з 10.10.2017 по 31.10.2017 та з 05.11.2017 по 19.11.2017. Крім того, перебування на амбулаторному лікування не позбавляє права звернення до суду в строк, визначений законом.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позивачем не наведено жодної обґрунтованої підстави пропущення строку звернення до суду з таким позовом.

Водночас, слід звернути увагу, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За викладених обставин, суддя дійшов до висновку, що обставини вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не є поважними, а позовна заява підлягає поверненню згідно з статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Розяснити позивачу його право повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 123, 169, 171, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду -відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та скасування наказу в частині - повернути позивачу.

Копію ухвали та позовну заяву з додатками надіслати позивачу.

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно з статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Ткаченко