Справа № 804/1591/18
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року Справа № 804/1591/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови., -
01 березня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП № 55121280; визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП № 55121280.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП №55121280 є протиправними, так саме як і постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП №55121280, оскільки вона прийнята на підставі виконавчого документа, по якому закінчився строк для пред'явлення його до виконання. Окрім того, сама заява про відкриття виконавчого провадження не підписана представником стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна». У вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП №55121280 стягувачем зазначений ПАТ «ОТП Банк», який не може бути стягувачем, оскільки відступив своє право вимоги за кредитним договором, укладеним із позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору факторингу від 12.11.2010 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №804/1591/18. Розгляд адміністративної справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02 квітня 2018 року о 09:30. Встановлено відповідачу 15 (п'ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву.
У судове засідання 02 квітня 2018 року сторони не з'явилися, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Судом відкладено розгляд справи на 27 квітня 2018 року.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у цій справі зобов'язано Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надати суду матеріали виконавчого провадження №55121280.
У судове засідання 27 квітня 2018 року позивач та його представник не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його повноважного представника.
Представник відповідача в судове засідання 27 квітня 2018 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. На ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року відповідач витребувані документи не надав, відзив на позовну заяву не надіслав.
У відповідності до ч.6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п.1 ч. 3 статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
Відповідно до ч. 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняком М.С. 29 січня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55121280 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. від 10 липня 2008 року № 2112 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 що належать на праві власності ОСОБА_2
Отже, суду належить надати правову оцінку постанові державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП № 55121280.
Як встановлено судом, виконавчий напис № 2112, на підставі якого прийнята оскаржена постанова від 29 січня 2018 року № 55121280 вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. про звернення стягнення на нерухоме майно позивача 10 липня 2008 року, тобто, зазначений виконавчий документ пред'явлений до виконання із пропуском встановленого законом строку для пред'явлення його до виконання.
Так, на момент вчинення зазначеного виконавчого напису діяв Закон України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-XIV, далі - Закон № 606-XIV).
У відповідності до ч. 1 ст. 21 Закону № 606-XIV, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.
У відповідності до ч. 2 ст. 21 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: по інших виконавчих документах строк пред'явлення їх до виконання встановлюється з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом.
30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 № 1404-VIII).
У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 № 1404-VIII) зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі такого виконавчого документу, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім, посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
У відповідності до п.2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.
Аналогічне положення закріплене і в п. 4 Р. ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, відповідно до якого виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред'явлення виконавчого документа.
Тож, на момент винесення оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП №55121280 минув строк пред'явлення до виконання виконавчого напису від 10.07.2008 №2112, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 що належать на праві власності ОСОБА_2.
До того ж, представником позивача надано копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 06.08.2015 ВП №4835050, за якою державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Хоменком Д.Ю. відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. від 10.07.2008 №2112, у зв'язку із пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.
Таким чином, державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняк М.С. також не мав правових підстав для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису від 10.07.2008 №2112.
У відповідності до статті 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За положенням п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У ч.ч. 1, 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов'язаний вчинити певні дії особисто.
Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.
В оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року державним виконавцем Крайняком М.С. в якості стягувача зазначено - ПАТ «ОТП Банк».
У той же час, згідно листа ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вих. № 1809 від 27 листопада 2017 року на підставі договору факторингу від 12 листопада 2010 року право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «ОТП Банк», було відступлене ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
В матеріалах справи міститься копія заяви про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2017, подана відповідачу представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Кобець Л.Д., проте вказана заява не містить підпису зазначеної особи.
У відповідності до п. 3. Р. ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини.
До заяви про примусове виконання рішення, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.
На кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про примусове виконання рішення.
Тож, суд погоджується із доводами позивача про те, що державний виконавець Крайняк М.С. не маючи на те достатніх правових підстав, постановою від 29 січня 2018 року відкрив виконавче провадження № 55121280 на підставі не підписаної представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заяви про примусове виконання, із зазначенням стягувача ПАТ «ОТП Банк» на підставі документа, по якому пропущений річний строк для пред'явлення його до виконання, що був визначений Законом № 606-XIV.
За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на все вищевикладене, суд, перевіривши оскаржену постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП №55121280 на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, дійшов висновку, що означена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню в цій частині.
Суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправними дій державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП №55121280 фактично зводиться до незгоди позивача з винесеною постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП № 55121280, яка також є предметом розгляду у даній справі та якій вже надана правова оцінка судом, за наведених обставин, вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП № 55121280.
У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Крайняка М.С. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2018 року ВП № 55121280 відмовити.
Стягнути з Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297, пп.15.5 пп.15 п.1 розділу VI КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 27 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Царікова