Справа № 539/622/18
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/622/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі - Шрейтер С.О.

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Шульги Дмитра Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №3 БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Шульги Д.І. про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позові вказав, що 20 лютого 2018 року близько 22 год. 45 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Київське шосе в м. Полтава, був зупинений відповідачем, який звинуватив його в тому, що на його автомобілі нібито не увімкнені ліхтарі підсвітки номерного знаку.

Не погодившись з цим він показав інспектору, що ліхтарі працюють і лише забруднені через поганий стан дорожнього покриття. Далі поліцейський став вимагати в нього документи на автомобіль та посвідчення водія на що він став заперечувати, вказуючи, що інспектор діє з перевищенням своїх повноважень та що така перевірка є безпідставною, за явно надуманими причинами.

Однак, оскільки відповідач наполягав, то він пред'явив йому відповідні документи для перевірки. Потім відповідач став вимагати надати йому для перевірки страховий поліс. Вказаний документ він показав, таким самим способом, як і документи на право керування автомобілем, тобто тримаючи у руках.

Інспектор поліції наказав йому чекати в автомобілі, а сам пішов у патрульний автомобіль, але повернувшись через декілька хвилин, став оголошувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за те, що він нібито не мав при собі полісу страхування. Він обурився таким діями поліцейського, нагадав йому, що поліс вже показував.

Позивач стверджує, що відповідно до чинного законодавства контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється підрозділами Національної поліції тільки у випадках: при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Таки чином, позивач вважає, що у зв'язку з тим, що він не вчиняв ніякого порушення ПДР його зупинка була незаконною, як і вимога пред'явити на перевірку страховий поліс та передати документи на автомобіль разом із страховим полісом в руки, а не просто пред'явити.

З підстав вищевикладеного позивач вважає незаконним і безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та прохає суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача - постанову серії БР №647784 від 20.02.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити, пояснивши, що ним було надано інспектору всі документи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направивши до суду відзив, згідно якого проти позову заперечує, вважає його вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач порушив вимоги п.п.2.1 «г» та 2.4 ПДР України, які передбачають, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на вимогу поліцейського пред'явити документи, зазначені в п. 2.1. Відповідач вважає що жодних правових підстав для скасування винесеної постанови немає, оскільки вона є законною, а її скасування призведе до залишення порушника без відповідальності. Розгляд справи прохає провести без його участі (а.с.20-23).

Дослідивши матеріали та докази по справі, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2018 року відповідач - інспектор роти №3 БУПП в Полтавській області лейтенант поліції Шульга Д.І. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №647784, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він 20.02.2018 року о 22 год. 45 хв. в м. Полтава на вул. К.Шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_2 не мав при собі, не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п 2.1 «г» та п. 2.4 ПДР України (а.с.5).

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В позовній заяві позивач вказує, що не згідний з винесеною відповідачем постановою, оскільки правил дорожнього руху не порушував, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів інспектору пред'явив, хоча і тримав у своїх руках.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні був оглянутий наданий відповідачем відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якого інспектором поліції декілька раз пропонувалося позивачу пред'явити для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів нащо останній належним чином не відреагував. Вказаним відеозаписом спростовується твердження позивача, що він пред'являв поліс тримаючи його в руках.

Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 124 - 1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 2.1 «ґ » ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)

Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 частини 1 статті 32 Закону № 580-VIII поліцейським надано право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Як встановлено судом позивач, керуючи транспортним засобом, був зупинений інспектором поліції у зв'язку з неосвітленим у темну пору доби ДНЗ, що є правопорушенням в розумінні Правил дорожнього руху та адміністративним правопорушенням в розумінні КУпАП, однак на місці було з'ясовано, що освітлення працює лише забруднені ліхтарі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав у поліцейського відповідно до пункту 2 частини 1 статті 32, пункту 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII здійснити зупинку транспортного засобу та вимагати у позивача пред'явлення документів, в тому числі і страхового поліса.

Судом встановлено, що на вимогу поліцейського позивачем не надано поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), що також підтверджується відеозаписом, який долучений до матеріалів справи та є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 126 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає обов'язки водія транспортного засобу встановлено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена та складена на підставі встановлених інспектором обставин справи та у відповідності до Інструкції, Закону № 580-VIII, статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншого чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд вважає неприйнятними доводи позивача щодо відсутності підстав у відповідача для зупинення транспортного засобу, оскільки причиною зупинки неналежна підсвітка номерного знаку, проти чого не заперечував і сам позивач, а при перевірці документів встановлений факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що зазначені в постанові обставини вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього стягнення, подія і склад адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підстави для скасування постанови відсутні.

Постанова прийнята уповноваженою особою, викладені в ній обставини мали місце, вона відповідає вимогам ст.ст.283-285 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.1 ст.126 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №647784 від 20.02.2018 року є законною та обґрунтованої і підстав для її скасування суд не вбачає, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3) до інспектора роти №3 БУПП в Полтавській області лейтенанта поліції Шульги Дмитра Ігоровича (АДРЕСА_1) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Іващенко Ю. А.