Справа № 544/386/18
Суддя: Нагорна Н. В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/386/18
Номер рядка звіту 18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Петренка Олександра Олександровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №183212 від 01 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 01 квітня 2018 року поліцейський СРПП Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області Петренко О.О. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 cт.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 01 квітня 2018 року о 19 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом DAF XF95.430, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Пирятин по вул. Сумська здійснив зупинку та стоянку на перехресті а/д Київ-Харків та вул. Сумська, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки частиною 1 cт. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. При цьому інспектором не зазначено у постанові, який саме пункт ПДР було порушено ним щодо стоянки чи зупинки. Оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови не було з'ясовано, чи здійснив позивач зупинку транспортного засобу, тобто припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин (п.1.10 ПДР) чи стоянку, тобто припинення руху транспортного засобу на час більше 5 хвилин (п.1.10 ПДР). Також в постанові не вказано, яким чином вимірювалася відстань від краю перехрещуваної проїзної частини до транспортного засобу позивача, а також не зазначено показань технічних приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням ПДР. В оскаржуваній постанові відсутні посилання докази, передбачені ст.251 КУпАП. Також відповідачем не були дотримані вимоги ст. 280 КУпАП, обставини справи останній не з'ясовував, пояснення, щодо його невинуватості не взяв, будь-яких належних доказів його вини в розумінні cт. 251 КУпАП при розгляді справи не надав.

Враховуючи вищевикладене позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 183212 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01 квітня 2018 року, винесену поліцейським СРПП Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Петренком Олександром Олександровичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 cт. 122 КпАП України, у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача направив листа, в якому позовні вимоги підтримав та просив слухати справу без його та позивача участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи докази, а саме: диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з фіксацією правопорушення ОСОБА_1, також просив слухати справу без його участі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи мається повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки про виклик до суду), причину неявки суду не повідомив.

У зв'язку з чим суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Установлено, що відповідно до постанови поліцейського СРПП Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта Петренка О.О. серії НК №183212 від 01 квітня 2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 cт. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1, 01 квітня 2018 року о 19 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом DAF XF95.430, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Пирятин по вул. Сумська здійснив зупинку та стоянку на перехресті а/д Київ-Харків та вул. Сумська, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом досліджено диск з фрагментом відеозапису з нагрудної камери поліцейського патрульної поліції тривалістю 21 секунда, на якому зафіксовано лише передню частину автомобіля НОМЕР_2. При цьому даний відеозапис не свідчить про те, що ОСОБА_1, 01 квітня 2018 року о 19 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом DAF XF95.430, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Пирятин по вул. Сумська здійснив зупинку та стоянку саме на перехресті а/д Київ-Харків та вул. Сумська. За таких обставин такий відеозапис не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки він не містить інформації щодо предмета доказування та з нього неможливо встановити дійсні обставини справи.

Із дослідженого суд приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови та не надано належних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, даючи правову оцінку оскаржуваній постанові в контексті ч.2 ст.2 КАС України суд приходить до висновку, що вказана постанова прийнята всупереч вимогам ст. 251, 279, 280, 285 КУпАП, оскільки при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не було з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У зв'язку з чим оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 6-11, 73-77, 242-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Петренка Олександра Олександровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №183212 від 01 квітня 2018 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №183212 від 01 квітня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Нагорна