Справа № 819/364/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/364/18

25 квітня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи на стороні відповідача ДП "Зарубинський спиртовий завод" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третьої особи на стороні відповідача ДП "Зарубинський спиртовий завод" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позов обгрунтовується тим, що позивач звернулася із заявою 17.01.2018 року до Відповідача про включення неврахованого стажу роботи за періоди, що становить 36 місяців та перерахувати розмір пенсії відповідно до сукупного стажу роботи з дня призначення пенсії по віку та відшкодувати недоплачену частину пенсії за весь період отримання пенсії.

Однак, листом від 25.01.2018 за № 1/Б-11 ОСОБА_1 було відмовлено у зарахуванні зазначеного стажу роботи на ДП «Зарубинський спиртовий завод», оскільки не сплачені страхові внески до Пенсійного фонду за вказаний період. Позивач з таким рішенням відповідача не згідна, вважає його протиправним та незаконним, що і стало підставою звернення до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив в їх задоволенні відмовити, з мотивів викладених у відзиві на позов від 21.03.2018 року.

Представник третьої особи на стороні відповідача ДП "Зарубинський спиртовий завод" в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце слухання справи. Причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, заслухавши в судовому засіданні думку позивача, представника відповідача, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебуває на пенсійному обліку у Лановецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі-Відповідач) з 1 травня 2013 року та їй призначено пенсію за віком. Для призначення пенсії враховано загальний стаж роботи 29 років 3 місяці 24 дня.

Однак, при призначенні вказаної пенсії Відповідачем не враховано стаж роботи на ДП «Зарубинський спиртовий завод» за період з 1 серпня 2005 року по 30 вересня 2005 року, з 1 січня 2006 року по 30 вересня 2006 року, з 1 жовтня 2007 року по 30 листопада 2007 року, з 1 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 30 жовтня 2009 року, з 1 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 травня 2012 року по 31 травня 2012 року. Загальна кількість місяців які не враховані при призначенні пенсії за віком становить 36 місяців ( тобто 3 роки), який підтверджується трудовою книжкою та індивідуальною відомостю про застраховану особу, ОСОБА_1, яка видана Лановецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Позивач звернулась із заявою від 17.01.2018 року до Відповідача про включення неврахованого стажу роботи за вищевказані періоди, що становить 36 місяців та перерахувати розмір пенсії відповідно до сукупного стажу роботи з дня призначення пенсії по віку та відшкодувати недоплачену частину пенсії за весь період отримання пенсії.

Однак, листом від 25.01.2018 за № 1/Б-11 їй було відмовлено у зарахуванні зазначеного стажу роботи на ДП «Зарубинський спиртовий завод», оскільки не сплачені страхові внески до Пенсійного фонду за вказаний період.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною першою статті 24 Закону України від 09.07.2003 за № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( далі Закон № 1058-ІУ) встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 1 вказаного Закону визначено що, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 року за № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вказані періоди стажу роботи, які не враховані при призначенні пенсії, занесені в трудову книжку.

Статтею 20 Закону України № 1058-ІУ встановлено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У відповідності до вищезазначеного Закону страхові внески, це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно до статті 15 Закону № 1058-ІУ платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Статтею 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці:

підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Положеннями частини 6 статті 20 Закону № 1058-ІУ передбачено , що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до частини 10 статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, обов'язок щодо сплати страхових внесків покладено на роботодавця сплата внесків здійснюється одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), при цьому у випадку порушення законодавства про сплату страхових внесків до страхувальників може бути застосовано фінансові санкції передбачені законом.

Несплата страхувальником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не може слугувати підставою для відмови ОСОБА_1, як застрахованій особі в зарахуванні періоду, за який такі внески не було сплачено, до страхового стажу, що враховується при призначенні чи перерахунку моєї пенсії. Оскільки, стаття 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Положеннями статті 46 Конституції України гарантовано право особи на соціальний захист, що включає і право на забезпечення громадян у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як вбачається з письмових пояснень третьої особи від 04.04.18, позивач ОСОБА_1 дійсно працювала на ДП «Зарубинський спиртовий завод», про що свідчить запис у трудовій книжці, однак в період роботи позивача на даному Підприємстві мали місце затримки із заробітної плати працівників та відповідно сплати податків (в тому числі страхові внески до ПФУ), оскільки Підприємство працювало не стабільно. Заробітна плата позивачу була виплачена в повному обсязі, а податки нараховані на заробітну плату сплачені вчасно не були, оскільки було недостатньо коштів на розрахунковому рахунку Підприємства.

09 листопада 2009 року ухвалою Господарського суду Тернопільської області порушено провадження у справі №11/Б-1203 про банкрутство Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод», с.Зарубинці, Збаразького району, Тернопільської області.

09 березня 2010 року ухвалою Господарського суду Тернопільської області затверджено Реєстр вимог кредиторів по справі №11/Б-1203 відносно Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» (с.Зарубинці, Збаразького району, Тернопільської області, ) та визнано грошові вимоги Управління Пенсійного фонду в Збаразькому районі в сумі 2 056 748,20 грн., черговість задоволення грошових вимог кредитора на суму 1164582,37 грн. - друга, на суму 892165,83 шоста.

В дану суму грошових вимог кредитора включені кошти (страхові внески до ПФУ), які не були сплачені Підприємством із заробітної плати позивача. На даний час ДП «Зарубинський спиртовий завод» перебуває у стадії банкрутства (процедура розпорядження майном).

З огляду на викладене суд вважає, що дії Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області є протиправними щодо призначення пенсії без врахування страхового стажу за період роботи з 1 серпня 2005 року по 30 вересня 2005 року, з 1 січня 2006 року по 30 вересня 2006 року, з 1 жовтня 2007 року по 30 листопада 2007 року, з 1 лютого 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 30 жовтня 2009 року, з 1 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 травня 2012 року по 31 травня 2012 року. Загальна кількість місяців які не враховані при призначенні пенсії за віком становить 36 місяців (тобто 3 роки), який підтверджується трудовою книжкою та індивідуальною відомості про застраховану особу, що призвело до зменшення розміру пенсії по віку.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. Визнати дії Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо неврахування при призначенні пенсії за віком стажу роботи на ОСОБА_1 на Державному підприємстві "Зарубинський спиртовий завод" за періоди з 01 серпня 2005 р. по 30 вересня 2005 р., з 01 січня 2006 р. по 30 вересня 2006 р., з 01 жовтня 2007 р. по 30 листопада 2007 р., з 01 лютого 2008 р. по 31 грудня 2008 р., з 01 січня 2009 р. по 30 жовтня 2009 р., з 01 грудня 2010 р. по 31 грудня 2010 р., з 01 травня 2012 р. по 31 травня 2012 р. протиправними.

Зобов'язати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з врахуванням її стажу роботи і заробітку на Державному підприємстві "Зарубинський спиртовий завод" за періоди з 01 серпня 2005 р. по 30 вересня 2005 р., з 01 січня 2006 р. по 30 вересня 2006 р., з 01 жовтня 2007 р. по 30 листопада 2007 р., з 01 лютого 2008 р. по 31 грудня 2008 р., з 01 січня 2009 р. по 30 жовтня 2009 р., з 01 грудня 2010 р. по 31 грудня 2010 р., з 01 травня 2012 р. по 31 травня 2012 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 травня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.