Справа № 340/200/18
Суддя: Бучинський А. Б.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року смт Верховина Справа№ 340/200/18

Провадження № 2-а/340/8/18

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Верховина відповідно до положень ст.286 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Яремчанського ВП старшого сержанта Голинського В.Я. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до поліцейського Яремчанського ВП старшого сержанта Голинського В.Я. про скасування постанови серія НК №920374 від 04.04.2018 про накладення штрафу в розмірі 425 грн за ч.2 ст.122 КпАП України, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.04.2018 згідно постанови серія НК №920374 від 04.04.2018, винесену поліцейським Яремчанського ВП старшим сержантом Голинським В.Я., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України, а саме за те, що він поза населеним пунктом керував автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає винесену постанову незаконною та не обґрунтованою, оскільки Правил дорожнього руху 04.04.2018 він не порушував, рухався з смт Ворохта в напрямку смт Верховина із включеними фарами ближнього освітлення, однак поліцейський не помітив цього внаслідок сильного сонячного світла. Будь яких доказів, крім оскаржуваної постанови, поліцейським не представлено, при цьому в постанові не зазначено пункт ПДР, який ним порушено, відсутня фіксація конкретного місцезнаходження його транспортного засобу в момент зупинки, та не зазначено напрямок руху автомобіля. А тому просить адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою судді від 17.04.2018 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, а тому з врахуванням визначених скорочених строків розгляду даної категорії справ, розгляд справи в судовому засіданні здійснюється без сторін без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.5 ст. 77 КАС України передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК №920374 від 04.04.2018 (а.с.3), винесеної поліцейським Яремчанського ВП старшим сержантом Голинським В.Я., ОСОБА_1 04.04.2018 о 14 год. 15 хв. на автодорозі Татарів-Кам'янець-Подільск 14 км, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1 рухався поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КпАП України за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, який кореспондується з ч.2 та ч.4 ст.258 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, зокрема у випадках порушення ч.2 ст.122 КпАП України не складається.

В разі виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою, другою і третьою статті 122 КпАП України, інспектором поліції на місці вчинення адміністративного правопорушення виноситься постанова, копія якої вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КпАП України), а в разі відмови особи від отримання такої, копія постанови протягом трьох днів висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КпАП України).

В той же час, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні позивач заперечив наявність в своїх діях складу адміністративного правопорушення вказавши, що на момент зупинки працівниками поліції рухався у транспортному засобі із ввімкненими фарами ближнього світла, Правил дорожнього руху не порушував.

Однак, відповідачем наведені обставини не спростовано, правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України жодними належними та допустимими доказами не доведено. А тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних доказів у справі.

В той же час суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, в розумінні положень ст.251 КпАП України, які б доводили факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Наявна постанова працівника поліції відносно позивача не є самодостатнім доказом для встановлення факту адміністративного порушення, а лише рішенням службової особи за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Більш того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України є рішенням суб'єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення за порушення водієм Правил дорожнього руху України, в той же час така не містить відомостей про те, які саме положення Правил позивачем порушено.

А тому враховуючи наведені обставини, а також наявність заперечень позивача своєї вини у цьому адміністративному правопорушенні, суд не може визнати доведеним факт наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у зв'язку із чим рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.8-10, 90, 139, 205, 244-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія НК №920374 від 04.04.2018 винесену поліцейським Яремчанського ВП старшим сержантом Голинським В.Я. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_1, закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.Б. Бучинський