Справа № 803/3831/15
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд

судового рішення за нововиявленими обставинами

07 травня 2018 року Справа № 803/3831/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представників заявника Пивовара В.В., Мельничука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волмакс" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) звернулася в суд із заявою від 23.03.2018 року за вх. №3998/18 про перегляд постанови Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волмакс" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заява обґрунтована тим, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Луцька ОДПІ вважає, що у даній справі наявні нововиявлені обставини, а саме постанова Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №К/9901/3348/17 (№807/717/17). Вказує на те, що Луцькій ОДПІ стало відомо про прийняття Верховним Судом зазначеної постанови 20.03.2018 року, в якій суд касаційної інстанції вказав, що через мережу АЗС здійснюється реалізація нафтопродуктів у роздріб кінцевому споживачу з метою некомерційного використання, тому контролюючий орган у межах спірних правовідносин не мав обов'язку встановлення факту використання контрагентами позивача придбаних нафтопродуктів з тією чи іншою метою. Вважає, що дана обставина згідно наведених вище положень є нововиявленою, оскільки про такий висновок Верховного Суду не був відомий Волинському окружному адміністративному при винесенні постанови від 17.12.2015 року у справі №803/3831/15, хоча норми права, на які посилався суд є тотожними.

У зв'язку з цим Луцька ОДПІ просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Волмакс" відмовити повністю.

В судовому засіданні представники Луцької ОДПІ підтримали заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просили скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Волмакс" відмовити повністю.

Представник позивача в судове засіданні не прибув, хоча позивач належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.368 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення представників заявника, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі №803/3831/15 адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 08.10.2015 року № (а.с.39-42).

Постанова суду набрала законної сили 24 січня 2017 року на підставі ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року, який апеляційну скаргу Луцької ОДПІ залишив без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2015 року у справі №803/3831/15 залишив без змін (а.с.81-88).

Предметом розгляду зазначеної адміністративної справі слугувало оскарження податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ 08.10.2015 року № (а.с.6), яким контролюючий орган збільшив позивачу суму грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в загальній сумі 2649 грн., в т.ч. за основним платежем - 1766 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 883 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, Волинський окружний адміністративний суд в постанові від 17.12.2015 року зробив висновок про те, що Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442, регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з їх оптового продажу. Крім того, суд зазначив, що здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу АЗС не позбавляє права позивача здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання. Також суд вказав на те, що під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган не може використовувати документи первинного обліку платника податків, проводити вивчення та оцінку укладених таким платником податків угод, оскільки дані про укладення зазначених угод не відображаються у податковій звітності. Крім того, суд зазначив, що під час проведеної відповідачем камеральної перевірки неможливо було зробити висновок про реалізацію нафтопродуктів для комерційного чи не комерційного використання, тому суд вважав, що викладені у акті про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності декларації з акцизного податку ТзОВ "Волмакс" за липень 2015 року від 18 вересня 2015 року №4020/21.0/39467871 (а.с.7-8) висновки про порушення позивачем статей 213-216 ПК України є передчасними та ґрунтуються на припущеннях. На підставі наведеного позивач позов ТзОВ "Волмакс" задовольнив повністю та визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 08.10.2015 року №.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду в цій справі, відповідач вважає, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є постанова Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №К/9901/3348/17 (№807/717/17) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Маркет-Плюс" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень від 21 грудня 2016 року, в якій Верховний Суд зробив висновок про те, що через мережу АЗС здійснюється реалізація нафтопродуктів у роздріб кінцевому споживачу з метою некомерційного використання, тому контролюючий орган у межах спірних правовідносин не мав обов'язку встановлювати факт використання контрагентами позивача придбаних нафтопродуктів з тією чи іншою метою (а.с.97-100).

Надаючи правову оцінку обгрунтовності вищевказаної заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, суд виходив із наступного.

За приписами пункту 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

На думку суду, наведені у заяві підстави про перегляд постанови Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Нововиявленими слід вважати обставини, які зокрема: 1) об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були встановлені судом; 2) не були відомі і не могли бути відомі на час прийняття рішення суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Суд зазначає, що істотними обставинами справи вважаються такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді, у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Отже, умовами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору, станом на час звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 4 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Заявник посилається у своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами саме з підстав зміни правової позиції суду касаційної інстанції, в порівнянні з тією, яка відображена в постанові суду, що підлягає перегляду, в іншій подібній справі.

Суд звертає увагу, що новий розгляд справи, що використовується для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не повинен використовуватись як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Вказана правова позиція також узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року №7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами".

Згідно з положеннями постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 22.05.2015 року не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Таким чином, обставини, що повідомлені заявником не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 листопада 1999 року у справі "Brumarescu v. Romania" наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

У рішенні від 24 липня 2003 року у справі "Ryabykh v. Russia" Європейський суд з прав людини вказав, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 368 КАС України суд за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Луцької ОДПІ про перегляд постанови Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волмакс" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі №803/3831/15 залишити в силі.

Керуючись статтями 248, 361, 368 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року в адміністративній справі №803/3831/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волмакс" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року в адміністративній справі №803/3831/15 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання суддею шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтями 295, 297 КАС України та з врахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу.

Повний текст ухвали буде складено 08 травня 2018 року.

Суддя В.Д. Ковальчук