Справа № 815/5704/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 р.м. ОдесаСправа № 815/5704/17

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Бітова А.І.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

апелянта - ОСОБА_2

представника апелянта - ОСОБА_3 (ордер від 02.05.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року по справі за поданням Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області звернулось до суду першої інстанції із поданням, в якому просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, застосованого на підставі рішення від 06.11.2017 року.

В обґрунтування подання зазначено, що платник податків не допустив посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у зв'язку з чим Головним управлінням ДФС в Одеській області 06.11.2017 року прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, який в силу положень ст. 94 Податкового кодексу України має бути підтверджений в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року подання задоволено у повному обсязі. Суд підтвердив обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) згідно рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 06.11.2017 року.

В апеляційній скарзі Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні подання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.11.2017 року Головний управлінням ДФС в Одеській області на підставі п.п. 19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1, п.п. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України видано наказ №5621 про проведення з 03.11.2017 року, тривалістю 10 діб, фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 за адресою господарської одиниці-магазину: АДРЕСА_1, а також направлення на перевірку від 03.11.2017 року №1993, №1994 (а.с. 15-17).

На підстави наказу і направлень головним державним ревізором-інспектором та заступником начальника відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області 04.11.2017 року був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв за період з 01.01.2017 року.

Однак ФОП ОСОБА_2 не допущено службових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та відмовлено в одержанні направлень на перевірку.

Про відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та в одержанні направлень на перевірку складено акти від 06.11.2017 року за № 780/15-32-40-02, №779/15-32-40-02 (а.с. 13, 14).

Розглянувши вказані матеріали, начальником Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийнято рішення від 06.11.2017 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника ФОП ОСОБА_2, що здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1, - магазин (а.с. 12).

Під час розгляду подання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказане рішення контролюючого органу прийнято з дотриманням чинного законодавства, з зв'язку із чим вбачав всі підстави для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника в судовому порядку.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Підпунктами 80.1, 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із п. 80.7 вказаної статті Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Так, відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно із п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Водночас, відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Приписами п.п. 94.2.3 п. 92.2 ст. 94 Податкового кодексу України визначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин як, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно із п. 94.5 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.

Зокрема, умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п.п. 94.6.1 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається, зокрема, платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Пунктом 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України визначено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Аналіз наведених норм показав, що адміністративний арешт майна є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано на підставі рішення керівника податкового органу, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття керівником податкового органу рішення про накладення умовного адміністративного арешту на майно платника податків стали акти про відмову в одержанні платником направлень на перевірку, а також в допуску перевіряючих до перевірки.

На думку колегії суддів, враховуючи, що ні платником податків чи особою, яка здійснює розрахункові операції, не виконано податковий обов'язок, вказані обставини зумовлюють податковий орган прийняти рішення згідно із п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України.

При цьому, доказів того, що платник не міг бути присутнім на момент виїзду службових осіб на перевірку з поважних причин, відповідач ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не надав.

Водночас, колегія суддів враховує, що направлення на перевірку та наказ про її призначення містять усі необхідні реквізити та інформацію, містять відповідні підписи посадової особи органу, з них вбачаються підстави для проведення перевірки тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення контролюючого органу про застосування до платника адміністративного арешту прийнято за обґрунтованих підстав та у відповідності до норм податкового законодавства.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що підтвердження обґрунтованості вказаного рішення відбулось 08.11.2017 року о 16:45 годині, тобто в межах 96 годин з моменту виникнення у контролюючого органу обставин для звернення із відповідним подання.

Не знайшло свого підтвердження і доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства в частині його сповіщення про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно із ч. 8 ст. 183-3 КАС України (в редакції, яка діяла на момент розгляду подання судом першої інстанції) у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Розгляд подання відбувається за участю органу доходів і зборів, що його вніс, та платника податків, стосовно якого його внесено.

Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд подання відбувся без участі відповідача.

Разом з цим, про дату, час та місце судового засідання суд першої інстанції повідомляв відповідача шляхом передачі телефонограми за номером телефону, зазначеним у відомостях Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Проте, за цим номером безпосередньо відповідач телефонограму не прийняв (а.с 34).

Колегія суддів зазначає, що наведені обставини, враховуючи особливості розгляду цієї справи та скорочені терміни вирішення заявленого питання, не перешкоджають розгляду подання контролюючого органу.

З огляду на наведене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з'ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 283, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 07.05.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

А.І. Бітов