Справа № 809/435/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. справа № 809/435/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Волочій Л.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Пасічник Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську,

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) 05.03.2018 звернувся в суд із позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську (далі - відповідач, УПФУ в м.Івано-Франківську), про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання зарахувати до страхового стажу для призначення трудової пенсії за віком період сплати ОСОБА_1 страхових внесків до Пенсійного фонду України з 20.08.1993 року по 01.01.2000 року.

09.03.2018 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи в судовому засіданні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, за наслідками розгляду наданої позивачем заяви про зарахування страхового стажу за період здійснення підприємницької діяльності для призначення пенсії за віком, відмовлено в такому зарахуванні у зв`язку з тим, що за період з 1993 року по 1996 роки дані не збережені за терміном зберігання, а з 1996 року сплати не обліковані. Вважає відмову відповідача незаконною, оскільки в період з серпня 1993 року по 2000 рік ОСОБА_1, здійснював перерахування обов`язкових внесків на державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України у встановленому законодавством порядку.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 03.04.2018. Вказав, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом або свідоцтвом про сплату єдиного податку або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Зазначив, що за період з 1993 року по 1999 року відсутня інформація про сплату ОСОБА_1 страхових внесків до Пенсійного фонду, оскільки за період з 2000 року по 2003 роки позивачем не подано звітів. У зв`язку з наведеним відсутні правові підстави для зарахування вищевказаних періодів підприємницької діяльності в страховий стаж ОСОБА_1 Просив суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 72-74).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, відзив на позовну заяву, встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрований 20.08.1993 року як фізична особа-підприємець, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_2 (а.с.11), а з 06.10.1993 року зареєстрований в Івано-Франківському обласному управлінні Пенсійного фонду України, де визначено страховий тариф обов`язкових внесків на державне соціальне страхування в розмірі 9% від суми доходу (а.с.13).

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську з заявою про зарахування страхового стажу за період здійснення ним підприємницької діяльності з 25.08.1993 року по 31.12.2003 року для призначення пенсії за віком, долучивши копії квитанцій про сплату обов`язкових страхових внесків за вказаний період (а.с.20, 15-19).

Відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську за №8082/04 від 13.12.2017, позивачу роз'яснено, що за період з 25.08.1993 року по 01.07.2000 року страховий стаж підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування зараховується на підставі довідки про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, однак за період з 01.01.1993 року по 30.06.1996 року дані не збережені за терміном зберігання, а з 30.06.1996 року сплати не обліковані в картці особового рахунку (а.с. 21).

Не погодившись із відповіддю, наданою відповідачем, позивач звернувся до суду, з метою захисту свого порушеного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та Законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно частини 1статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно пункту «а» частини 3 статті 56 Закону "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно досліджених в судовому засіданні оригіналів квитанцій про сплату страхових внесків в Пенсійний фонд, судом встановлено, що в період з серпня 1993 року по 2000 рік ОСОБА_1, сплачувалися на розрахункові рахунки Пенсійного фонду, через банківські установи, обов`язкові внески на державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України, у розмірах визначених у Повідомленні про розмір страхового тарифу і термінах сплати страхових внесків (а.с.14).

Представником відповідача в судовому засіданні не надано, жодних доказів на спростування сплати позивачем в період з серпня 1993 року по 2000 рік страхових внесків на розрахункові рахунки Пенсійного фонду. Зазначила, що така інформація в управлінні відсутня.

Судом встановлено, що 21.11.2017 року позивач звертався з заявою до ДПІ у м.Івано-Франківську для видачі довідки для підтвердження трудового стажу (а.с.22).

Листом від 27.11.2017 року за №4995(10) 09-15-13/11490 ДПІ у м.Івано-Франківську позивача повідомлено про неможливість надання інформації про доходи від підприємницької діяльності та систему оподаткування, оскільки справу оподаткування знищено за терміном зберігання (а.с.23).

03.01.2018 року позивач звертався до Міністерства соціальної політики України з заявою про надання роз'яснення по питанню підтвердження трудового стажу (а.с.60).

Також позивач, з питань зарахування Пенсійним фондом до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності, звертався на гарячу лінію Кабінету Міністрів України.

05.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надано відповідь за №ША-1294, якою зазначено, що згідно інформації управління Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську за період з 1993 року по 1999 рік інформація про сплату ОСОБА_1 внесків до Пенсійного фонду відсутня (а.с.58-59).

17.01.2018 з метою підтвердження наявного трудового стажу, позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просив, підняти дані з архіву ПФУ в м. Івано-Франківську щодо сплати ним внесків до пенсійного фонду за період з 1993 по грудень 2003 включно.

Листом Міністерства соціальної політики України від 21.02.2018 за №2720/0/52-18/212 звернення позивача надіслано для розгляду та надання роз'яснення щодо страхового стажу заявника до Пенсійного фонду України а позивача повідомлено, зокрема, що відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 15.11.2005 №22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (а.с.63-64).

Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України розглянувши звернення позивача від 03.01.2018, що надійшло з Міністерства соціальної політики України, щодо пенсійного забезпечення повідомлено позивача, про те, що за наданими до управління документами та за даними, що містяться в Державному реєстрі загальнообов'язкового соціального страхування, страховий стаж ОСОБА_1, складає 23 роки 5 місяців 4 дні, до страхового стажу не враховано, зокрема, періоди здійснення підприємницької діяльності з 1993 року по 2000 рік, у зв`язку з відсутністю документів про сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду України. Зазначено, що позивачем надано копії квитанцій про сплату страхових внесків до органів Пенсійного фонду України у зв'язку з чим головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід запросити заявника до управління з оригіналами квитанцій та вирішити питання щодо обчислення страхового стажу відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.76-77).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за №725/Ш-4 від 13.04.2018,за дорученням Пенсійного фонду України, головним управлінням встановлено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії ОСОБА_1, можна зарахувати такі періоди ведення підприємницької діяльності, а саме: - з 20.08.1993р. по 31.12.1993р.; - I, II, III квартали 1994р.; - I,II,III, IVквартали 1995р.; - I-II квартали1996р.; - з 1997р.по 1999р. (а.с.92).

Для можливості зарахування вказаних періодів при зверненні за призначенням пенсії ОСОБА_1, необхідно буде подати до управління Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську оригінали квитанцій про сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Вказано, управлінню Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську при звернення ОСОБА_1, вирішити питання щодо обчислення страхового стажу з урахуванням періодів здійснення ним підприємницької діяльності у відповідності до норм чинного законодавства (а.с.92).

На підставі вищенаведеного, враховуючи встановлені судом обставини щодо сплати ОСОБА_1 у період з серпня 1993 року по 2000 рік до Пенсійного фонду України страхових внесків, що підтверджено дослідженими судом оригіналами квитанцій про сплату страхових внесків, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.41-45), позицію Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України та головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області викладених у листах від 28.03.2018 та 13.04.2018, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську протиправно відмовило позивачу в зарахуванні до його страхового стажу періоду сплати страхових внесків з 20.08.1993 року по 01.01.2000 року, чим порушило його конституційне право на пенсійне забезпечення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.

Згідно вимог частини 1 статті 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду сплати страхових внесків з 20.08.1993 року по 01.01.2000 року.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зарахувати до страхового стажу для призначення трудової пенсії за віком період сплати ОСОБА_1 страхових внесків до Пенсійного фонду України з 20.08.1993 року по 01.01.2000 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франкіську за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), місце проживання: АДРЕСА_1

Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську (), місцезнаходження: вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76000.

Суддя Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 30 квітня 2018 р.