Справа № 802/429/18-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/429/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

03 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року (місце складання м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Кінологічного навчального центру Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив:

1. Поновити пропущений процесуальний строк для звернення до суду за захистом прав щодо звільнення з публічної служби.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ №52-кп від 12.04.2017 начальника Кінологічного навчального центру ЗахРУ ДПСУ в частині оголошення ОСОБА_2 "суворої догани".

3. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Західного регіонального управління ДПСУ №392 від 05.07.2017 в частині оголошення ОСОБА_2 "суворої догани".

4. Визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу начальника Західного регіонального управління ДПСУ №364-ос від 18.07.2017 про припинення із ОСОБА_2 контракту за пунктом "и" (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням ч. 8) статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

5. Визнати протиправним та скасувати наказ №144-ос від 08.08.2017 про виключення капітана ОСОБА_2 зі списків частини на підставі наказу начальника Західного регіонального управління ДПСУ №364-ос від 18.07.2017 про припинення із ОСОБА_2 контракту за пунктом "и" (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (із застосуванням ч. 8) статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

6. Поновити ОСОБА_2 на військовій службі на посаді, яку він обіймав до звільнення з військової служби.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року позовну заяву повернуто ОСОБА_2, оскільки позивачем вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви в повній мірі не виконано, а також через те, що позивачем подано позовну заяву з пропуском строку звернення до суду, а причини, через які цей строк було пропущено, судом не визнано поважними.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на те, що виконав вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху в повному обсязі, а судом першої інстанції не надано належної оцінки підставам для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Так, апелянт посилається на те, що через відсутність спеціальних юридичних знань, отримавши консультацію адвоката, дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів лише в січні 2018 року. В своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що йому не було відомо про те, що в основу звільнення з військової служби лягли сфабриковані, на його переконання, накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності. При звільненні командуванням бесіди не проводилися, підстави звільнення не роз'яснені, відтак не міг дізнатися про порушення своїх прав та свобод. Крім того, позивач вказує, що не міг знати про строки звернення до суду.

16 квітня 2018 року до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів, в яких останні вказували на безпідставність доводів апеляційної скарги. Крім того, відповідачами надано до суду апеляційної інстанції докази щодо дати ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 294 та ч. 2 ст.312 КАС України справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2018 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв'язку із невідповідністю її вимогам статей 160-161, 171 КАС України та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня отримання ухвали суду усунути недоліки позову шляхом:

- подання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, навівши обґрунтування причин пропуску такого строку та підстави для його поновлення;

- надання доказів, що підтверджують поважність причин пропуску місячного строку;

- зазначення реєстраційного номеру облікової картки позивача за його наявності або номер і серії паспорту; ідентифікаційного коду відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також адреси електронної пошти позивача, відповідачів чи відомостей щодо їх відсутності.

Позивач ухвалу суду про залишення позову без руху отримав 21.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15а).

01.03.2018 до суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Мотивуючи підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду, позивач зазначив, що через відсутність спеціальних юридичних знань, отримавши консультацію адвоката, дізнався про порушення його прав, свобод та інтересів лише в січні 2018 року. Зокрема, позивач зазначає, що йому не було відомо про те, що в основу звільнення з військової служби лягли сфабриковані, на його переконання, накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності. При звільненні командуванням бесіди не проводилися, підстави звільнення не роз'яснені, відтак не міг дізнатися про порушення своїх прав та свобод.

Крім того, позивач вказує, що не міг знати про строки звернення до суду. Прочитавши ст. 122 КАС України зрозумів, що встановлено шестимісячний строк для звернення за захистом своїх прав. Яка частина статті повинна застосовуватися до спірних правовідносин в силу відсутності спеціальних знань не зрозумів.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що наведені в заяві підстави для поновлення процесуального строку вже були наведені позивачем в позовній заяві, оцінені судом та визнані не поважними, а відтак позивачем не наведено достатніх підстав для поновлення строку звернення до суду, не надано суду належних доказів поважності причин пропуску такого строку, а також не усунуто інших недоліків позовної заяви шляхом зазначення реєстраційного номеру облікової картки позивача за його наявності або номер і серії паспорту; ідентифікаційного коду відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також адреси електронної пошти позивача, відповідачів чи відомостей щодо їх відсутності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 5 вказаної статті встановлює місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача стосуються питання звільнення з публічної служби, то суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що до спірних правовідносин має застосовуватися місячний строк звернення до суду, з дня, коли позивач дізнався про порушене право.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадку передбаченому ч. 2 ст. 123 КАС України. Так, положеннями ч. 2 ст. 123 КАС України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З матеріалів справи слідує, що суд першої інстанції, визнавши неповажними причини пропуску процесуального строку звернення до суду, наведені в позовній заяві, ухвалою від 12 лютого 2018 року надав позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом: - подання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду навівши обґрунтування причин пропуску такого строку та підстави для його поновлення; - надання доказів, що підтверджують поважність причин пропуску місячного строку, а також зазначити реєстраційний номер облікової картки позивача за його наявності або номер і серії паспорту; ідентифікаційного коду відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також адреси електронної пошти позивача, відповідачів чи відомостей щодо їх відсутності.

Враховуючи, що у наданій на виконання вимог ухвали суду від 12 лютого 2018 року заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду ОСОБА_2 наведені ті ж самі обставини пропуску місячного строку звернення до суду, які вже було визнано неповажними, то судом першої інстанції повернуто позовну заяву у відповідності до вимог п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що як при поданні позовної заяви, так і в ході апеляційного перегляду справи, позивач зазначає, що підставами для поновлення строку звернення до суду є відсутність у нього спеціальних юридичних знань, а відтак останній і не міг дізнатися про порушення його прав при винесенні оскаржуваних наказів.

З даного приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати на те, що відповідачами до відзивів на апеляційну скаргу надано до суду апеляційної інстанції докази щодо дати ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами.

Так, з наказом №52-кп від 12.04.2017 ОСОБА_2 був під підпис ознайомлений 14 квітня 2017 року (а.с. 40), з наказом №392 від 05.07.2017 - 13 липня 2017 року (а.с. 43), з наказом №364-ос від 18.07.2017 - 08 серпня 2017 року (а.с. 59), а примірник наказу №144-ос від 08.08.2017 позивачем отримано 08 серпня 2018 року, що підтверджується підписом у відповідному журналі (а.с. 60-61).

Тобто, протягом тривалого часу - з 14 квітня 2017 року (з дати ознайомлення з першим оскаржуваним наказом) і по 07 лютого 2018 року (дату звернення до суду) позивач не вживав будь-яких заходів щодо оскарження наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби та не надав доказів неможливості звернення до суду з даним позовом.

Крім того, колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження тієї обставини, що позивач звернувся за юридичною консультацією до адвоката лише в січні 2018 року, з якою позивач пов'язує початок перебігу місячного строку звернення до суду, мотивуючи тим, що через відсутність спеціальних юридичних знань не міг раніше дізнатися про порушення своїх прав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до правової позиції Європейського Суду "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено саме з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства своєчасно виконувати ними процесуальні дії, передбачені КАС України.

Зважаючи на вищевказане, а також приймаючи до уваги наведену практику Європейського Суду з прав людини, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, оскільки позивач, був ознайомлений зі змістом оскаржуваних наказів, однак без поважних причин протягом тривалого часу не звертався до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи, що судом першої інстанції надано об'єктивну оцінку щодо неповажності пропуску позивачем строку звернення до суду, а також вірно встановлено не усунення інших недоліків позовної заяви, то суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта стосовно незаконності оскаржуваної ухвали.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 травня 2018 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.