Справа № 752/21489/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2018 року

Київ

справа №752/21489/16-а

адміністративне провадження №К/9901/33521/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Л.Л. Мороз.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Мацедонської В.Е., Лічевецького І.О., Мельничука В.П. від 11.04.2017 у справі №752/21489/16-а за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов"язання призначити, обчислити та виплатити пенсію,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Правобережне ОУПФУ в м. Києві) призначити та виплачувати з 21.09.2016 року позивачу пенсію на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку обчисленого за останні 60 календарних місяців; зобов'язати відповідача після призначення пенсії видати ОСОБА_2 пенсійне посвідчення.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2017 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним рішення Правобережного ОУПФУ в м. Києві щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років. Зобов'язано відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-1248зп від 19.09.2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, починаючи з 21.09.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 скасовано постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2017 та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII суттєво звужено право позивача на пенсію за вислугу років, а згідно ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав особи не допускається.

Заперечень на касаційну скаргу від відповідача не надходило.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На час звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії порядок призначення пенсій прокурорам було врегульовано Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII .

Відповідно до частини 1 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Судами встановлено, що позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії 21 вересня 2016 року.

Тобто, станом на дату звернення позивача до Пенсійного фонду необхідними умовами для призначення йому пенсії за вислугу років були: а) стаж за вислугу років - 22 роки 6 місяців; б) стаж на посадах прокурорів - не менше 12 років 6 місяців.

Стаж позивача за вислугу років не достатній для призначення пенсії на підставі статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Позивач вважає, що Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII суттєво звужене його право на пенсію за вислугу років.

У період дії статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII у редакції від 26 липня 2011 року, що діяла до 30 вересня 2011 року, пенсії призначалися прокурорам і слідчим зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.

Разом з тим, станом на 30 вересня 2011 року у позивача був відсутній передбачений чинним на той час законом стаж роботи та стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури.

Відтак, у період дії статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII у редакції від 26 липня 2011 позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з чим при прийнятті Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову та скасував судове рішення суду першої інстанції, оскільки права на призначення пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII у редакції від 26.07.2011 року позивач не набув.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

..........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду