Справа № 822/1384/18
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1384/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 травня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області, Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області, Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати дії Міністерства внутрішніх справ України, щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з відмовою у виплаті протиправними;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України, затвердити висновок та нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу виходячи з 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у грудні 2017 на виконання рішень Хмельницького окружного адміністративного суду та Вінницького апеляційного адміністративного суду, що набрали законної сили, у справі №822/834/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. Позивач повторно звернувся з заявою (рапортом) та відповідним пакетом документів до Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області з метою нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Листом №1416/121/29/05 від 29.12.2017 Ліквідаційної комісії УМВС у Хмельницькій області повідомила позивача про повернення матеріалів з відмовою в призначенні одноразової грошової допомоги разом із копією листа МВС України від 26.12.2017 №15/2-4894 про повернення матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги без права на виплату в зв'язку із тим, що виплата одноразової грошової допомоги повинна здійснюватись за останнім місцем служби поліцейського, а саме відповідним органом Національної поліції. Додатком до зазначеного листа був висновок ГУ НПУ у Хмельницькій області від 12.12.2017 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Позивач зазначає, що в порушення виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2017 по справі №822/834/17 висновок повинна була сформувати і направити до МВС України саме Ліквідаційна комісія УМВС України у Хмельницькій області, а не ГУНПУ у Хмельницькій області.

У зв'язку із цим позивач повторно звернувся до Ліквідаційної комісії УМВСУ у Хмельницькій області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги.

Позивач отримав лист №402/121/29 від 27.03.2018 Ліквідаційної комісії УМВС у Хмельницькій області, в якому зазначено про повернення матеріалів та те, що на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2017 по справі №822/834/17 МВС України вже розглянуло документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, про що складений висновок від 12.12.2017 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає дії МВС України, щодо повернення матеріалів з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги протиправними, та такими що порушують його права, внаслідок чого звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Від представника відповідача надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначене, що МВС України не має повноважень розглядати та приймати рішення по призначенню поліцейському одноразової грошової допомоги. Одночасно з цим зазначає, що нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та/або встановленням інвалідності даним особам, відповідно до п.4 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4, та ч.4 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" здійснюється за останнім місцем проходження служби поліцейським.

В зв'язку із цим просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи надав пояснення по справі, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що відповідно до наказу ГУНП в Хмельницькій області №12 о/с від 11.02.2016 позивач був звільнений зі служби в поліції.

Позивачу встановлена ІІІ група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби, що підтверджується: довідкою МСЕК серії АВ № 0720821, виданою 20.04.2016.

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду, що набрали законної сили, у справах 822/1262/16 та №822/834/17 та відповідно до яких суд визнав право ОСОБА_1 на призначення одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням IIІ групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку №850, позивач повторно звернувся з заявою (рапортом) та відповідним пакетом документів до Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області з метою нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Позивач отримав лист №1416/121/29/05 від 29.12.2017 Ліквідаційної комісії УМВС у Хмельницькій області про повернення матеріалів з відмовою в призначенні одноразової грошової допомоги разом із копією листа МВС України від 26.12.2017 №15/2-4894 про повернення матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги без права на виплату в зв'язку із тим, що виплата одноразової грошової допомоги повинна здійснюватись за останнім місцем служби поліцейського, а саме відповідним органом Національної поліції. Додатком до зазначеного листа був висновок ГУ НПУ у Хмельницькій області від 12.12.2017 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Позивач повторно звернувся до Ліквідаційної комісії УМВСУ у Хмельницькій області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги та отримав лист №402/121/29 від 27.03.2018 Ліквідаційної комісії УМВС у Хмельницькій області, в якому зазначено про повернення матеріалів та те, що на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2017 по справі №822/834/17 МВС України вже розглянуло документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, про що складений висновок від 12.12.2017 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку вищевказаним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі - Закон №565-ХІІ) держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно ч.6 ст.23 Закону №565-ХІІ передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівникові міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання ст.23 Закону №565-ХІІ, Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850), який є чинним на момент вирішення даного спору судом.

Згідно пп.2 п.2 Порядку №850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Згідно п.9 Порядку №850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у п.8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п.14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З наведеної норми вбачається, що МВС приймає рішення про призначення (або у випадках, передбачених п.14 Порядку №850), про відмову в призначенні грошової допомоги. Тобто, підстави для відмови у виплаті грошової допомоги перераховані у п.14 Порядку №850, згідно якого, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: вчинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Крім вищенаведених підстав щодо відмови у виплаті грошової допомоги у п.14 Порядку №850 не передбачено.

Згідно листа №15/2-4894 від 26.12.2017, МВС України відмовило у виплаті грошової допомоги посилаючись на те, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повинні здійснюватися Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області відповідно до Закону та Порядку за рахунок асигнувань, передбачених у державному бюджеті на зазначені цілі.

У відповідності до ч.1 ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З врахуванням наведеного вище, та враховуючи те, що відповідачем не враховано правову позицію в рішенні суду по справі №822/834/17, яке набрало законної сили, при наданні відмови у прийнятті рішення позивачу №15/2-4894 від 26.12.2017, суд вважає таку відмову протиправною.

Зазначене також узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 13.02.2018 по справі №806/845/16, в якій зокрема зазначено про протиправність дій Міністерства внутрішніх справ України щодо безпідставного повернення без розгляду заяви для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850.

Водночас, слід зазначити, що предметом розгляду даної справи не було встановлення судом права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, в той час як суд досліджував правомірність та відповідність закону винесеної відповідачем рішення щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за його заявою.

При цьому, згідно п.4 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов'язання вчинити певні дії.

Однак, згідно абз.2 ч.4 цієї статті, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи зазначене, для повного захисту порушених прав позивача у відповідності до вимог ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, у зв'язку із встановленням IІІ групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність письмових документів, що підтверджують наведені позивачем доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даної позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, буд.10, код ЄДРПОУ- 00032684) задоволити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за його заявою.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України, повторно розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, у зв'язку із встановленням IІІ групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя П.І. Салюк