Справа № 821/817/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 травня 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/817/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Морська Г.М., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

1. Визнати незаконною і протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у перерахунку, нарахуванні, виплаті пенсії та виплаті компенсацій за невчасно виплачені суми пенсії позивачу.

2. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати і виплатити позивачу з 01.12.2013 року по 30.09.2017 року включно доплату за понаднормативний стаж у розмірах як непрацюючому, відповідно до чинного законодавства на кожен місяць вказаного строку, та провести індексацію пенсії, за нормами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, індексації, надбавок, підвищень, тощо, як і громадянам, що проживають на території України, в повному обсязі.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати з 01.10.2017 року пенсію за віком ОСОБА_1 як непрацюючому за чинними нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, індексації, надбавок, підвищень, тощо, як і громадянам, що проживають на території України, в повному обсязі, - до наступної зміни норм законодавства, та перераховувати в подальшому в разі настання таких змін і виплачувати довічно.

4. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати з 19.02.2018р. пенсію за віком ОСОБА_1 із додаванням страхового стажу за період з 01.05.2009 р. по 24.07.2009 р. шляхом збільшення коефіцієнта страхового стажу, основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж.

5. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії, як частини доходу, за період невиплати з 01.06.2014 року.

6. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 р. "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані суми пенсій у щомісячному розмірі 2079,50 грн. з 01.06.2014 року по 30.09.2015 року включно.

7. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань 5000,00 гривень відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1

8. Зобов'язати відповідача здійснити виплату позивачу сум перерахунку пенсій та індексацій, сум компенсацій та відшкодування шляхом перерахунку за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема чи: має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам п.2 ч.5, ч.6 ст.160, ч.2 ст.59, ч.ч.1,3 ст.161, ст.94 КАС України.

Так, відповідно до положень пункту 2 ч.5 та ч.6 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини пятої цієї статті стосовно представника.

В порушення вказаної норми у позові не зазначені реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта позивача та його представника, відсутні офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти вказаних осіб.

Крім того, слід звернути увагу, що згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами ст. 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Позовна заява підписана та подана представником позивача ОСОБА_2 Однак, до позову надано не нотаріально посвідчену довіреність на представлення інтересів позивача, а лише її копію, жодним чином не завірену, тобто документ неналежної форми.

Статтею 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У порушення вказаної норми процесуального законодавства додані позивачем до позовної заяви документи жодним чином не завірені. Так само і відсутнє зазначення про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Стосовно клопотання про звільнення від сплати судового збору слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (з наступними змінами), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору мотивоване тим, що єдиним доходом позивача є пенсія. Крім того, представник посилається на п.4 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Однак, п.4 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні". Предметом же спору у даній справі є розмір пенсійного забезпечення позивача. Отже, посилання представника позивача на вказану норму є помилковим.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" закріплено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, до якого позивач не відноситься.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

До клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору не надано жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у вказаному клопотанні, що позбавляє суд можливості встановити наявність підстав звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до положень Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Зі змісту вимоги про звільнення від сплати судового збору та долучених до позову матеріалів не вбачаються підстави для застосування пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги положення норм процесуального законодавства щодо вимог до позовної заяви, а також вимоги Закону України "Про судовий збір", підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

За таких обставин вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, а саме: для подання до суду належним чином оформлений позов із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта позивача та його представника, офіційних електронних адрес або адрес електронної пошти вказаних осіб; належним чином посвідченої копії довіреності; належним чином завірених копій письмових доказів із зазначенням про наявність у позивача або іншої особи оригіналу письмового доказу, а також для надання до суду документу про сплату судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання даної ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/817/18 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Суддя Морська Г.М.