Справа № 809/454/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2018 р. справа № 809/454/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Кафарського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федів А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Дутки-Гефко Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним рішення №563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС) про визнання протиправним та скасування рішення №563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 23.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язання відповідача зареєструвати дану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України за №190 від 29.03.2017, оскаржуваним рішенням за №563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 безпідставно відмовив у реєстрації податкової накладної за №2 від 23.11.2017.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем на виконання пункту 3 ухвали про відкриття провадження 30.03.2018 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду подано відзив на адміністративний позов від 29.03.2018, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що відповідачем прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної у зв'язку із тим, що позивач надав копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Також зазначено, що надані позивачем документи містять суперечності у наведеній в них інформації щодо факту постачання товарів (а.с. 66-71).

Однак, у зв'язку із тим, що разом із відзивом на позовну заяву від 29.03.2018 відповідачем не подано до суду достатніх доказів на підтвердження заперечення проти позову та зважаючи на обставини, визначені в позовній заяві, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 призначено судовий розгляд даної адміністративної справи в судовому засіданні.

12.04.2018 від представника позивача на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від 11.04.2018, в якій вона зазначає, що позивач правомірно сформував та у встановленому порядку подав на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 23.11.2017, проте відповідачем реєстрацію податкової накладної №2 від 23.11.2017 незаконно зупинено, а в подальшому і відмовлено в такій реєстрації (а.с. 92).

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача заперечила щодо задоволення позову з підстав, наведених у відзиві від 29.03.2018 та у письмових поясненнях від 03.05.2018. Також зазначила, що під час прийняття рішення №563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 23.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючий орган діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами чинного законодавства, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, письмові докази та матеріали в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрований 12.01.2017 Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську та взятий на податковий облік як платник податків та зборів. 01.04.2017 Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську ФОП ОСОБА_3 взятий на облік як платник податку на додану вартість.

Так, 23.11.2017 між приватним підприємством «Механік» (виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (замовник) укладено договір поставки товару за №19/17, за умовами якого виконавець зобов'язується виготовити та доставити продукцію матеріально-технічного призначення (надалі - товар) за замовленням замовника, а замовник - прийняти і оплатити отриманий товар за ціною і у термін, встановлені у Специфікаціях №1на поставку продукції та видаткових накладних (а.с. 14-15).

Згідно Специфікації за №1 від 23.11.2017 до договору поставки товару за №19/17 від 23.11.2017, виконавець повинен виготовити і доставити товар на загальну суму 1 508 550,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 251 425,00 грн. Продукція, передбачена зазначеною вище специфікацією, повинна бути виготовлена в термін до 29.01.2018. Замовник повинен оплати продукцію протягом двадцяти календарних днів по факту поставки продукції (а.с. 16).

Як встановлено судом, 23.11.2017 виконавцем доставлено, а замовником прийнято частину продукції, передбаченої Специфікацією за №1 від 23.11.2017 до договору поставки товару за №19/17 від 23.11.2017, а саме - крейцкопф насоса 9ТМ 9Г.01.200 СБ; клапан запобіжний 9Т.02.220; клапан 1207.01.01.700; клапан запобіжний ЯБИР 611324; плунжер д.100 1207.01.01.039-01; плунжер д.125 1207.01.01.039; пружина клапана 1207.01.01.006 до насоса ЗНП-32х50; сідло клапана 1207.01.01.027 до насоса ЗНП-32х50; плунжер d=100 (ACF-700) 614.12-15.10.00.0; плунжер d=85 (ACF-1050) 614.12-01.09.10.2; клапан з сідлом в зборі (ACF-700) 614.12-01.02.00.0 були отримані ФОП ОСОБА_3 за ціною 462 300,00 грн. з ПДВ. Даний факт підтверджується видатковою накладною за №МХ0000198 від 23.11.2017 (а.с. 17).

Окрім цього, 01.11.2017 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Техноресурс» (покупець) укладено Договір поставки №1/11-17, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується доставити покупцеві товар, зазначений в специфікаціях, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (а.с. 20-22).

Специфікацією №1 від 01.11.2017 до Договору поставки №1/11-17 від 01.11.2017 визначено перелік товару, що поставляється на загальну суму 4 379 160,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 729 860,00 грн. (а.с. 23). Також зазначеною вище специфікацією передбачено термін поставки - до 29.01.2018, а оплата повинна бути здійснена по факту поставки протягом 90 календарних днів з дати поставки товару.

23.11.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 передано товариству з обмеженою відповідальністю «Техноресурс», а останнім прийнято частину товару, а саме - крейцкопф насоса 9ТМ 9Г.01.200 СБ; клапан запобіжний 9Т.02.220; клапан 1207.01.01.700; клапан запобіжний ЯБИР 611324; плунжер д.100 1207.01.01.039-01; плунжер д.125 1207.01.01.039; пружина клапана 1207.01.01.006 до насоса ЗНП-32х50; сідло клапана 1207.01.01.027 до насоса ЗНП-32х50; плунжер d=100 (ACF-700) 614.12-15.10.00.0; плунжер d=85 (ACF-1050) 614.12-01.09.10.2; клапан з сідлом в зборі (ACF-700) 614.12-01.02.00.0 на загальну суму 1 119 060,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 186 510,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000001 від 23.11.2017 (а.с. 23).

Пунктом 4.1.1. Договору поставки №1/11-17 від 01.11.2017 визначено, що Постачальник (ФОП ОСОБА_3.) повинен забезпечити поставку Товару у строки встановлені Договором та специфікацією.

На виконання умов Договору поставки №1/11-17 від 01.11.2017, ФОП ОСОБА_3 укладено з ТзОВ«Техноресурс» угоду на разове перевезення № 23/11-17 від 23.11.2017 (а.с. 31). ПП «Техноресурс» оформлено та надано ФОП ОСОБА_3 рахунок №ТС-000393 від 23.11.2017 на оплату транспортних послуг. Транспортні послуги були надані ПП «Техноресурс» ФОП ОСОБА_3 в повному обсязі, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ТС-0000026 від 23.11.2017 (а.с. 33).

Згідно платіжного доручення №7 від 02.01.2018 надані ПП «Техноресурс» послуги оплачені ФОП ОСОБА_3 та передбачений умовами Договору поставки №1/11-17 від 01.11.2017 товар доставлено ПП «Техноресурс», що підтверджується товарно-транспортною накладною від 23.11.2017.

На виконання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 сформовано та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 23.11.2017 на загальну суму 1 119 060,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 186 510,00 грн. Реєстрацію податкової накладної №2 від 23.11.2017 зупинено з причин невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:8413, що підтверджується квитанцією від 14.12.2017. Також квитанцією від 14.12.2017 пропонувалось надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про державну реєстрацію податкової накладної (а.с. 40).

11.01.2018 позивачем відправлено повідомлення №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена.

18.01.2018 комісією Державної фіскальної служби прийнято рішення №563942/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №2 від 23.11.2017 з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с. 44-45).

Не погоджуючись із рішенням комісії Державної фіскальної служби №563942/НОМЕР_1, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 26.01.2018 подав скаргу про скасування даного рішення (а.с. 47-54).

Однак, рішенням комісії з питань розгляду скарг за №17730/НОМЕР_1 від 15.02.2018 оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 55).

Вважаючи рішення №563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 23.11.2017 протиправним, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з даним позовом в суд.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Податковий кодекс України (надалі - Кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стаття 185 Кодексу визначає об'єкти оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Кодексу об'єктом оподаткування, серед іншого, є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю (підпункт «а»); постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (підпункт «б»).

Згідно з пунктом 187.1 пункту 187 Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку (підпункт «а»); дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (підпункт «б»).

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Кодексу база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Кодексу до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Суд звертає увагу, що частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно з статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 79 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (надалі - Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 від 29.12.2010, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи наведені у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 (далі Критерії оцінки ступня ризиків).

Згідно з пунктом 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 та передбачає надання платником податків для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв:

- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/інвойси, акти приймання передавання товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв необхідно надати:

- договори у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, відвантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання передавання товарів (робіт, послуг) за урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені в Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України)

Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації" №566 від 13.06.2017 (надалі - Порядок №566), цей порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів.

За приписами пункту 2 Порядку №566, комісія є постійним діючим колегіальним органом ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації".

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами постанови Кабінету Міністрів України №190 від 29.03.2017 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосовано процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, не дозволяє суду дійти висновку про обґрунтування позивачем належними та допустимими доказами в розумінні статей 73, 74 КАС України протиправності прийнятого рішення комісії ДФС№563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 23.11.2017.

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної відповідачем було зазначено: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем на виконання відповідних норм чинного податкового законодавства України не було направлено на адресу комісії ДФС всіх первинних документів на підтвердження здійснення господарської операції.

Зокрема, згідно пункту 2.4 договору поставки товару №19/17 від 23.11.2017, укладеного між ПП «Механік» та ФОП ОСОБА_3 після відвантаження товару виконавець видає замовнику оригінали накладної та сертифікати якості виробника (а.с. 14-15).

Згідно пункту 1.3. договору поставки №1/11-17 від 01.11.2017, укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ТзОВ «Техноресурс», якість товару повинна відповідати сертифікатам якості чи паспортам виробника, технічним та іншим умовам, які пред'являються до товару. Та згідно пункту 3.3. цього ж договору, постачальник надає покупцю видаткову накладну, паспорт виробника чи сертифікат якості на продукцію (а.с. 20-22).

Суд встановив, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 не надано до повідомленнящодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена сертифікати якості чи паспорти виробника продукції, обов'язкова наявність яких передбачена умовами договору та законодавством щодо якості продукції.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність у законодавстві обов'язку щодо сертифікації продукції, оскільки наявність таких документів обумовлена договірними правовідносинами.

Окрім цього, як слідує із матеріалів справи, позивач згідно специфікації №1 від 23.11.2017 до договору поставки товару №19/17 від 23.11.2017 ПП «Механік» зобов'язується поставити для ФОП ОСОБА_3 товар у кількості позицій найменувань - 19 (а.с. 16), водночас, згідно видаткової накладної від 23.11.2017 за №МХ-0000198 товару поставлено у кількості 11 позицій найменувань (а.с. 17), що не узгоджується зі специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору. Всього товару поставлено ПП «Механік» для ФОП ОСОБА_3 на суму 462 300,00 грн. (з урахуванням ПДВ), що слідує з видаткової накладної №МХ-0000198 від 23.11.2017, в той час як оплату проведену на загальну суму 580 000,00 грн. згідно платіжних доручень №5 від 07.12.2017 та №8 від 03.01.2018, з яких неможливо ідентифікувати, що вони виписані саме на оплату товару з видаткової накладної №МХ-0000198, а не товарів з інших позицій найменувань, зазначених у Специфікації №1 до договору №19/17 від 23.11.2017.

Аналогічно, згідно специфікації №1 до договору поставки товарів №1/11-17 від 01.11.2017 ФОП ОСОБА_3 зобов'язується поставити для TзOB «Техноресурс» товар у кількості позицій найменувань - 19 (а.с. 23), водночас, згідно видаткової накладної від 23.11.17 за №РН-0000001 товару поставлено у кількості 11 позицій найменувань (а.с. 24), що не узгоджується зі специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору. Всього товару поставлено ФОП ОСОБА_3 для ТзОВ «Техноресурс» на суму 1 119 060,00 грн., (з урахуванням ПДВ), що слідує з видаткової накладної №РН-0000001 від 23.11.2017, в той час як оплату проведену на загальну суму 1 824 000,00 грн. згідно платіжних доручень №44 від 06.12.2017, №47 від 13.12.2017, №62 від 03.01.2018, №73 від 30.01.2018, №77 від 02.02.2018 та №82 від 07.02.2018, з яких неможливо ідентифікувати, що вони виписані саме на оплату товару з видаткової накладної №РН-0000001, а не товарів з інших позицій найменувань, зазначених у Специфікації №1 до договору №1/11-17 від 01.11.2017.

Крім того, суд звертає увагу, що платіжні доручення №73 від 30.01.2018 (а.с. 27), №77 від 02.02.2018 (а.с. 25) та №82 від 07.02.2018 (а.с. 26), які долучені до матеріалів справи, не могли бути подані відповідачу, оскільки оплата згідно них пройшла вже після прийняття відповідачем оскарженого рішення №563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018.

Таким чином, суд погоджується з висновком відповідача про наявність суперечливої інформації, яка не дає підстав дійти однозначного висновку щодо проведених операцій між позивачем та ТзОВ «Техноресурс».

Відтак, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 23.11.2017 є такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання зареєструвати податкову накладну №2 від 23.11.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, (зі змінами), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, у зв'язку із відмовою в задоволені позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС №563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 23.11.2017, у суду немає підстав для задоволення позовної вимоги про зобов'язання зареєструвати податкову накладну №2 від 23.11.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки, як встановлено судом, позивач не надав всі необхідні документи відповідачу для здійснення такої реєстрації.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 76018) до Державної фіскальної служби України (04053, Львівська площа, будинок 8, місто Київ, ) про визнання протиправним рішення № 563942/НОМЕР_1 від 18.01.2018 та зобов'язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Державна фіскальна служба України: Львівська площа, 8, місто Київ, 04053, .

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 08 травня 2018 р.