Справа № 821/1542/17
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1542/17

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю: секретаряОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк ХРЕЩАТИК ОСОБА_5 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк ХРЕЩАТИК ОСОБА_7, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" ОСОБА_7 щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200 000 грн. за договором банківського вкладу "Різдвяний сніг" № 200D-653159 від 15.01.2016 р.; зобовязати Уповноважену особу включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200000 грн. за договором банківського вкладу "Різдвяний сніг" № 200D-653159 від 15.01.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач за відсутності правових підстав не включив її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до порушення її прав на отримання гарантованої суми відшкодування.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, Уповноважена особа подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі неповно дослідив обставини у справі та не надав належної правової оцінки доводам відповідача, що призвело до прийняття незаконного рішення. Зокрема, зазначив, що відступлення права вимоги здійснено з метою дроблення вкладу та отримання коштів через третю особу. Додатковий договір укладено, кошти перераховані в період дії постанови про віднесення банку до категорії проблемних. Позивач не набув статусу вкладника, оскільки особисто не розміщав кошти у банку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 15.01.2016 року між ОСОБА_6 та ПАТ КБ Хрещатик укладено договір банківського вкладу Різдвяний сніг № 200D-653159, за умовами якого банк приймає у вкладника грошові кошти в сумі 190 000 грн. терміном з 15.01.2016 року по 15.07.2016 року включно під 22,75 % річних (а.с. 11-12).

01 квітня 2016 року між ПАТ КБ Хрещатик, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду №1 до Договору банківського вкладу №200D-653159, згідно якої ОСОБА_8 відступила ОСОБА_6 право вимоги за договором банківського вкладу Різдвяний сніг (а.с.13).

На виконання вищевказаної додаткової угоди, 04 квітня 2016 року на вкладницький рахунок ОСОБА_6 надійшли кошти у сумі 190 000 грн. (а.с.64).

Постановою Правління Національного банку України №231/БТ від 04.04.2016 року ПАТ Комерційний банк Хрещатик віднесено до категорії проблемних.

05 квітня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 463 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Комерційний банк Хрещатик строком на один місяць.

Рішенням №560 від 21.04.2016 року строки тимчасової адміністрації продовжено до 04.06.2016 року.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 року № 46-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Комерційний банк Хрещатик виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №913 від 03.06.2016 року Про початок процедури ліквідації ПАТ Комерційний банк Хрещатик та делегування повноважень ліквідатору банку, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб.

У червні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк Хрещатик із заявою про включення її до реєстру вкладників, що отримують кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів.

Листом від 25.08.2016 року відповідач повідомив, що у зв'язку із проведенням процедури ліквідації Банку, договір банківського вкладу Різдвяний сніг від 15.01.2016 року № 200D-653159 підпадає під процедуру перевірки, тому на нього встановлені тимчасові обмеження. (а.с.14).

15 жовтня 2017 року позивач звернулась до Правексбанку з проханням відшкодувати їй кошти, як вкладнику ПАТ Комерційний банк Хрещатик, за результатами якого дізналась про відсутність її прізвища в переліку вкладників вказаного банку.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач є вкладником в розумінні Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а отже має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон № 4452-VI) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 ст. 3 Закон №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 та ч.3 ст. 12 Закону №4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

За приписами ч.4 ст. 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону, - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону, - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Таким чином, Закон гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у межах гарантованої суми відшкодування.

Тобто, відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених ч.4 ст. 26 Закону, яка має вичерпний перелік.

За правилами ч.1-2 ст.27 Закону Уповноважена особа складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Також, Фонд оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 (далі по тексту - Положення) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, окрім іншого, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Положення визначено, що Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині:

1) невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку;

2) невключення до Переліку інформації про рахунки: вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону; за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону;

3) наявності необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника;

4) коректності реквізитів вкладника та іншої інформації.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу ІІІ Положення на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру); 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Реєстру відшкодувань вкладникам (Загального реєстру).

При цьому Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації доповнення до переліку рахунків, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Водночас, згідно з ч.2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст. 38 Закону передбачає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Так, згідно з п. 5 розділу ІІ Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26 травня 2016 року №826 (далі по тексту - Порядок), перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

Відповідно до положень п. 7-9 Порядку за наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом (актами) перевірки.

Уповноважена особа протягом двох робочих днів з дня подання відповідного акта перевірки розглядає пропозиції й висновки, викладені у ньому, та у разі згоди з висновками готує та підписує відповідний розпорядчий документ та вчиняє інші необхідні дії.

У розпорядчому документі зазначається інформація про наявність/відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів (договорів) та обов'язково додається перелік нікчемних правочинів (договорів) із зазначенням номера рахунку/договору, назви операції, підстави нікчемності (норма закону) щодо кожного правочину (договору).

Про прийняте рішення Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи.

У листі сторонам нікчемного правочину (договору) обов'язково зазначаються:

- підстава застосування наслідків нікчемності правочину (норма закону);

- інформація щодо порядку застосування наслідків нікчемності.

Рішення про зняття обмежень на здійснення неплатоспроможним банком операцій за правочином (договором), щодо якого було встановлено нікчемність, приймається Фондом за наслідками здійснення Уповноваженою особою Фонду перевірки документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), або на підставі рішення суду про визнання правочину (договору) дійсним, яке набрало законної сили.

Прийняте Фондом рішення про зняття обмеження на операції направляється до Уповноваженої особи Фонду не пізніше наступного робочого дня після його прийняття.

Отже, з наведених правових норм Порядку вбачається, що за наслідками перевірки правочинів Уповноважена особа приймає рішення про наявність або про відсутність обґрунтованих підстав нікчемності правочинів. При цьому, виявлення ознак нікчемності правочину є обов'язковою підставою для повідомлення про це сторін правочину.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішення про визнання договору банківського вкладу нікчемним та додаткового договору до нього відповідачем не приймалось.

Водночас, судова колегія зазначає, що посилаючись на ймовірну нікчемність правочину, Уповноваженою особою не наведено будь-яких ознак нікчемного правочину, передбачених ч.3 ст. 38 Закону, та не вказано підстав для визнання договору банківського вкладу нікчемним.

Посилання відповідача на те, що кошти на рахунок позивача надійшли на підставі так званого «дроблення» вкладів для отримання через третю особу гарантовану суму відшкодування за рахунок Фонду, не заслуговують на увагу суду та є безпідставними, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність правочину.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено вище, крім укладення договору відступлення права вимоги, між позивачем, банком та первісним вкладником також укладено додатковий договір до договору банківського вкладу, яким преамбула договору банківського вкладу викладена в новій редакції, відповідно до якої позивач є вкладником банку.

Отже, вимоги позивача фактично ґрунтуються не на договорі про відступлення прав вимоги, а є наслідком внесення змін до основного договору, які полягали у наданні згоди банком на зміну кредитора.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 липня 2017 року № К/800/20726/17.

Щодо тверджень Уповноваженої особи про те, що кошти були перераховані в період дії постанови Національного банку України від 04.04.2016 року № 231/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії проблемних», якою встановлені обмеження в частині недопущення проведення операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, колегія суддів зазначає, що вказана постанова є банківською таємницею, відповідно, а ні позивач, а ні первісний вкладник, не могли знати про віднесення банку до категорії проблемних.

Крім того, чинне законодавство не забороняє здійснювати банківські операції на рахунках після визнання банку проблемним.

В частині доводів відповідача, що договором банківського вкладу не передбачено дострокового повернення вкладу, суд зазначає про їх помилковість, оскільки в даному випадку не йде мова про дострокове повернення вкладу, а кошти мають повертатись як гарантована сума вкладу у неплатоспроможному банку на підставі норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

Враховуючи вище викладене, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_6 є вкладником ПАТ «КБ «Хрещатик», а отже має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Правові підстави для не включення її до вказаного переліку відсутні.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, в даному випадку Уповноваженою особою, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своєї бездіяльності та не надано обґрунтованих доводів відповідно до норм чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк ХРЕЩАТИК - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк ХРЕЩАТИК ОСОБА_7, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складено 02.05.2018 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: Л.В. Стас

ОСОБА_3.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_2