Справа № 819/371/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/371/18

07 травня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2018 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про зобов'язання вчинити певні дії, а саме просить зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) в розмірі 3075,84 грн. згідно з квитанцією №0.0.884695555.1 від 02.11.2017.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" позивач звільнена від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки нерухоме майно нею придбано вперше, а при зверненні до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з проханням про повернення вказаного збору у розмірі 3075,84 грн., отримала відмову. Позивач вважає таку відмову протиправною, тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

20.03.2018 Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області у встановлений судом строк поданий відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог зважаючи на те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Крім того, позивач добровільно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3075,84 грн. При цьому, Тернопільське об'єднане управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області не вчиняло дій та не приймало рішень щодо зобов'язання позивача сплатити такий збір (арк.спр.22-23).

22.03.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" позивач звільнена від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та до неї не застосовується пункт 15-2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", оскільки вона не отримувала житла в порядку приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". З огляду на вказане, просить задовольнити позов в повному обсязі (арк.спр.26).

11.04.2018 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, у яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно і відповідно до статті 11 Закону України "Про інформацію" позбавлений можливості отримати таку інформацію (арк.спр.33-34).

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 22.03.2018 о 12:00. 22.03.2018 відкладено розгляд справи на 27.04.2018 о 10:00. 27.04.2018 ухвалою суду, без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням у протокол судового засідання, здійснено заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача з Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільської області на управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області та оголошено перерву у розгляді справи до 07.05.2018 о 12:30.

Позивачем ОСОБА_1 07.05.2018 подано через відділ документального забезпечення суду клопотання про розгляд справи у її відсутності в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити.

Представником відповідача 07.05.2018 через відділ документального забезпечення суду подано клопотання, у якому представник Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області просить розглядати справу у порядку письмового провадження та відмовити у задоволенні позову з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області 19.04.2018 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, при вирішенні даної справи покладається на рішення суду та надає довідку №1036 від 12.04.2018 на підтвердження зарахування до державного бюджету коштів в сумі 3075,84 грн.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши подані докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

02.11.2017 між ОСОБА_1 та ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким позивач придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (арк.спр.11-12).

Позивач сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла, що становить 3075,84 грн. відповідно до квитанції №0.0.884695555.1 від 02.11.2017. (арк.спр.6)

Згідно з довідкою управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №1036 від 12.04.2018 підтверджено зарахування до державного бюджету 02.11.2018 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" в сумі 3075,84 грн. (арк.спр.38).

Позивач зверталась до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 3075,84 грн. (арк.спр.10), проте листом від 05.01.2018 №245/07 їй відмовлено з посиланням на відсутність підстав для повернення вказаного збору, так як Пенсійний фонду України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (арк.спр.9).

ОСОБА_1, не погодившись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (надалі - Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740 сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку №1740 сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів суд дійшов висновку, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, сформованою 12.01.2018, позивач є власником 1/1 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 02.11.2017. (арк.спр.8)

Відповідно до довідки №95 від 27.04.2018, виданої ТВБВ №10019/013 філія - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" ОСОБА_1 не включена в списки на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 (арк.спр.49). Також згідно з довідкою №351 від 02.05.2018, виданою ТВБВ №10019/09 філія - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" ОСОБА_1 не включена в списки на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_3 (арк.спр.50).

В матеріалах справи наявна довідка від 27.04.2018 №1183, видана ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" про те, що станом на 29.12.2012 ОСОБА_1 згідно обліку технічної інвентаризації в м. Тернополі - власник 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 (арк.спр.51).

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (надалі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на управління ПФУ покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 в адміністративній справі №819/1730/17 (№72365003 в ЄДРСР), у якій враховано правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно з яким державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дійсно 02.11.2017 вперше придбала житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна - однокімнатну квартиру №95, що розташована в будинку №101а по вулиці Микулинецька в м. Тернополі та при оформленні документів безпідставно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 3075,84 грн. відповідно до квитанції №0.0.884695555.1 від 02.11.2017 та довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №1036 від 12.04.2018, який підлягає поверненню.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір згідно з квитанцією №19537 від 28.02.2018 у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001, ) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження: бульвар Т.Шевченка, 3, м. Тернопіль, 46001, ) подання про повернення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 3075 (три тисячі сімдесят п'ять) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією №0.0.884695555.1 від 02.11.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. сплачений згідно з квитанцією №19357 від 28.02.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.