Справа № 608/265/18
Суддя: Квятковська Л. Й.
Дата ухвалення: 2018-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року Справа № 608/265/18

Номер провадження2-а/608/12/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Квятковської Л. Й.

участю секретаря Маришевої Г.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП рядового поліції Галаса Григорія Антоновича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП рядового поліції Галаса Г.А., за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позовній заяві він вказав, що, керуючи транспортним засобом марки «МЕRSEDES-BENZ Е 320», номерний знак НОМЕР_1, здійснював рух повз пост Чортків А/Дм Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече 395 км, що мало місце 08.02.2018 року та був зупинений рядовим поліції поліцейської роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Галасом Г.А., який у вказаний день виніс постанову серія БР № 482724 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425,00 грн. за те, що в умовах недостатньої видимості під час туману і дощу з мокрим снігом, рухався по дорозі на вимкнутих фарах ближнього світла. Постанова складалася відповідачем Галасом Г.А. без врахування зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, погодніх умов в цей день та місця руху, яким є територія населеного пункту м. Чортків Тернопільської області, оскільки на момент зупинки транспортного засобу близько 14,00 години ні снігу, ні дощу не було, а сніг розпочався в 15,45 год., дощ мав місце раніше - о 12-13 год. При цьому доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, місце скоєння правопорушення вказано не правильно, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Просить визнати неправомірними дії рядового поліції поліцейської роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП Галаса Г.А. щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову серії БР № 482724 від 08.02.2018 року, винесену рядовим поліції поліцейської роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП Галасом Григорієм Антоновичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього штрафу в розмірі 425,00 гривень, а справу провадженням закрити.

Відповідач - поліцейський роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядовий поліції Галас Г.А. в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

До участі в справі залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що третя особа вважає позовні вимоги Галаса Г.А. безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. У відзиві на позов, зокрема вказується, що відповідно до оскаржуваної постанови, позивач 8 лютого 2018 року близько 14 год. 15 хв. на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече, керуючи транспортним засобом, поза межами населеного пункту в умовах недостатньої видимості, не увімкнув фари ближнього світла (денні ходові вогні), чим порушив вимоги п. 19.1 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно п. 19.1 а) ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла. Згідно з міжнародною Конвенцією «Про дорожній рух» в період між настанням темряви і світанком, а також у будь-яких інших умовах, коли видимість недостатня, наприклад, внаслідок туману, снігопаду, сильного дощу, на рухомому транспортному засобі повинні бути ввімкнені світлові прилади. Постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог КУпАП. Виключний перелік відомостей, які повинна містити постанова в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, яка виноситься працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу, наведений у ст. 283 КУпАП. Свідки чи докази у цьому переліку відсутні. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучається до матеріалів справи, позивач відразу визнав факт вчиненого ним адміністративного правопорушення та просив обмежитись попередженням. Вважають, що факт правопорушення доведений, оскаржувана постанова складена повноваженою особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, постанова складена на місці, що стверджується з матеріалів справи, крім того, поліцейський роти № 4 батальйону УПП у м. Тернополі рядовий поліції Галас Г.А. при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах, наданих йому повноважень, відтак підстави визнавати його дії неправомірними щодо винесення оскаржуваної постанови відсутні. Поліцейськими позивачу було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статтей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. Тому просять у задоволенні позову відмовити. Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України "Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Так, п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України на водія покладений обов'язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі. Згідно п. 2.3 д) ПДР України водій транспортного засобу зобов'язаний своїми діями не створювати загрози безпеці дорожнього руху. У якості доказу на підтвердження заперечень просять суд долучити до матеріалів справи диск з фрагментами відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського, якими зафіксовано процес розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови.

Представник третьої особи -- управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засіданні не з'явився, в відзиві на позов третя особа просила проводити судовий розгляд справи в відсутності представника управління.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав заяву, в якій вказав, що в день розгляду справи 04.05.2018 року о 14.30 год. не зможу прибути в судове засідання з причини участі в іншому судовому процесі окружного адміністративного суду, розгляд справи просить проводити без його участі. Складу суду довіряє. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує повністю згідно викладених мотивів та просить суд задовольнити в повному обсязі. Крім того, по суті позовних вимог ОСОБА_1, вважає за необхідне звернути увагу суду на наступне. Як вбачається з оскаржуваної постанови серія БР № 482724 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425,00 гривень, позивач визнаний таким, що в умовах недостатньої видимості під час туману і дощу з мокрим снігом, рухався по дорозі на вимкнутих фарах ближнього світла. Однак, згідно ч.2 ст. 122 КУпАП дана норма передбачає відповідальність у виді штрафу за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Штраф, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП не може застосовуватися до водіїв, які здійснюють рух за межами населених пунктів у світлу пору доби без увімкнутих денних ходових вогнів, що випливає з таких положень ПДР та норм КУпАП. Пункт 9.8 Правил дорожнього руху передбачає, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. У випадку її не виконання це буде дійсно порушенням вимог ПДР, що дає патрульному поліцейському як мінімум підставу для того, щоб зупинити автомобіль і перевірити наявні документи на право керувати транспортним засобом і на користування цим автомобілем. Стаття 122 Кодексу передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. При детальному аналізі Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 122 Кодексу, вбачається, що Кодекс передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, а з Правил дорожнього руху та з оскаржуваної постанови вбачається, що водія ОСОБА_1 звинувачують за порушення правил користування попереджувальними сигналами під час самого руху. Фактично, рух без увімкнених фар у вищезгаданих випадках є порушенням, але відповідальність за таке порушення повинна наставати згідно ст. 125 Кодексу про адміністративні правопорушення, як за «інші порушення правил дорожнього руху» і тягне за собою лише попередження. На рух без світла фар в межах населених пунктів ця норма не поширюється, а позивач був зупинений в населеному пункті, яким є ділянка дороги поста Чортків А/Дм Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече 395 км. Позовні вимоги спростовують відповідальність ОСОБА_1 за нормою ч.2 ст.122 КУпАП, тому постанова від 08.02.2018 року, винесена поліцейським роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядовим поліції Галасом Г.А. з порушенням положень Кодексу України про адміністративне правопорушення, без належних доказів, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення, з порушенням прав позивача, підлягає скасуванню.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних мотивів.

08 лютого 2018 року поліцейський роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядовий поліції Галас Г.А. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 482724, в якій вказується, що 08 лютого 2018 року о 14 год. 15 хв. на 395 км автодорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече водій ОСОБА_1 рухався в умовах недостатньої видимості під час туману і дощу з мокрим снігом, рухаючись по дорозі, не ввімкнув фари ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. У резолютивній частині постанови вказується, що застосувати адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 Кодексу про адміністративні правопорушення України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи: зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 ст. 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч. З ст. 283 КУпАП).

Оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачкою вимог п. 9.8 Правил дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

В обґрунтування заперечень позовних вимог третьою особо в справі надано диск, на якому зафіксовано момент зупинки автомобіля позивачки працівниками поліції. Проте, об'єктивно цим відеозаписом не підтверджується, що 08 лютого 2018 року позивачка керувала транспортним засобом, на якому було відсутнє ближнє світло або денні ходові вогні, та без посвідчення водія, оскільки саме ця обставина належним чином не зафіксована.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

При цьому суд також зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п. 9.8. розділу 9 «Попереджувальні сигнали» Правил дорожнього руху України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

При цьому, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України денні ходові вогні зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога п.9.8 Правил дорожнього руху України про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог Правил дорожнього руху України щодо попереджувальних сигналів.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, чого у оскаржуваній постанові відповідачем встановлено не було.

Суд приходить до висновку про те, що правопорушення, зафіксоване поліцейським в оскаржуваній постанові, а саме рух поза межами населеного пункту із вимкненим ближнім світлом фар, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми світловими приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Згідно ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В зв'язку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 482724 від 08 лютого 2018 року відносно позивача є незаконною і вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії рядового поліції поліцейської роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП Галаса Григорія Антоновича щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову серії БР № 482724 від 08.02.2018 року винесену рядовим поліції поліцейської роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП Галасом Григорієм Антоновичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього штрафу в розмірі 425,00 гривень, а справу провадженням закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л. Й. Квятковська