Справа № 810/4341/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року № 810/4341/17

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лапія С.М.,

при секретарі Колесніковій О.І.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача Соколова Д.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_4 до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 №4602-1302 -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_4 з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 25.08.2016 № 4602-1302.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що податковим органом було порушено порядок прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не було надано розрахунок суми земельного податку.

Також, позивач зазначив, що розмір сусідньої земельної ділянки значно більший ніж розмір земельної ділянки, яку орендує позивач, однак, нормативна грошова оцінка її менша, а тому на його думку оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 провадження у даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що позивач з 24.07.2013 року є власником земельної ділянки площею 0,4555 га за адресою: с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.2016 № НОМЕР_1.

Відповідно до Витягу № 711 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області від 01.07.2016 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_4, станом на 2016 рік становить 3437749, 56 грн.

Рішенням Новопетрівської сільської ради «Про встановлення місцевих податків і зборів та ставок акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на території територіальної громади села Нові Петрівці» від 27.01.2015 зі змінами, внесеними рішенням Новопетрівської сільської ради від 05.02.2016 № 107, встановлено ставку земельного податку на земельні ділянки на рівні 3 відсотків від нормативно грошової оцінки.

Вишгородською ОДПІ Київської області сформовано податкове повідомлення-рішення від 25.08.2016 №4602-1302, яким нараховано позивачу земельний податок у розмірі 103132,48 грн. (3437749,56 грн. х 3%).

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивачем отримано 16.09.2016 року.

Не погоджуючись із даним податковим повідомленням - рішенням, позивач оскаржив його до ГУ ДФС у Київській області та ДФС України.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області від 24.11.2016 № 2186/14/10-36-10-01-04 та рішенням ДФС України від 25.01.2017 № 1332/К/99-9911-02-01-14 залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомлення-рішенням від 25.08.2016, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.147 п. 141 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - обов'язків платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п.п. 14.1.34 п. 14.1 с. 14 Податкового кодексу України власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно)

Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є:

- нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

- площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до п.285.1 ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати і землю (земельного податку) є календарний рік.

Згідно п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 287.2 ст. 287 Податкового кодексу України облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

Згідно п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п.286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби.

Згідно п.287.5 ст. 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Відповідно до п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючій орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Як вже зазначалося, позивач з 24.07.2013 року є власником земельної ділянки площею 0,4555 га за адресою: с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області та відповідно до витягу з технічної документації нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки становить 3437749,56 грн.

Рішенням Новопетрівської сільської ради встановлено ставку земельного податку на земельні ділянки на рівні 3 відсотків від нормативно - грошової оцінки.

Отже, Вишгородською ОДПІ Київської області вірно сформовано податкове повідомлення-рішення від 25.08.2016 №4602-1302, яким нараховано позивачу земельний податок у розмірі 103132,48 грн. (3437749,56 грн. х 3%).

Щодо твердження позивача про ненаправлення йому розрахунку податкового зобов'язання, визначеного у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, суд зазначає наступне.

Згідно абз. 6 п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і латну політику.

На момент виникнення спірних правовідносин форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання були визначені Порядком №1204.

Відповідно до абз.3 п.1 розділу II Порядку №1204 контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов'язань, зменшення збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо згідно із законодавством з питань державної митної справи, податковим та іншим законодавством відповідальним за нарахування сум додаткових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.2 розділу II Порядку №1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:

«Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних із порушенням податкового або іншого законодавства: (додаток 1).

Як слідує з додатку 1 до Порядку №1204, податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» не передбачає такої складової частини, як розрахунок податкового зобов'язання.

Відтак, керуючись вимогами абз.5 п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, Вишгородська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не зобов'язана була надсилати позивачу розрахунок податкового зобов'язання до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Щодо посилань позивача на недотримання контролюючим органом строків надіслання спірного податкового повідомлення-рішення, суд вважає, що допущення контролюючим органом вказаного порушення не може слугувати підставою для скасування винесеного ним рішення, адже нарахування грошового зобов'язання позивачу із земельного податку з фізичних осіб здійснено за наявності передбачених Податковим кодексом України правових підстав.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв у межах повноважень та в порядку, визначеному чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 03 травня 2018 р.