Справа № 816/1305/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1305/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 17.04.2018 про закінчення виконавчого провадження №55572930.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Полтавським окружним адміністративним судом про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вчинити певні дії. 17.04.2018 держаний виконавець закінчив виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", про що виніс відповідну постанову. Позивач вважає постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження протиправною та просить скасувати, зазначаючи, що підставою для закінчення виконавчого провадження є, зокрема, фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Проте, рішення суду не виконане, оскільки, позивачу відповіді за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не надходило. Таким чином державний виконавець закінчив виконавче провадження за відсутності передбачених законом підстав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 відкрито провадження у справі № 816/1305/18 та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що 12.02.2018 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшов лист від боржника, в якому повідомлено, що повторно клопотання стягувача розглянуто. Зазначені обставини свідчать про виконання боржником рішення суду в повному обсязі, тому 17.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з повним фактичним виконанням.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2017 у справі №816/1434/17 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, викладене у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вих. № 11256/6-17 від 02 серпня 2017 року. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за його заявою від 16 лютого 2017 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі №816/1434/17 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16.02.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 16.02.2017 року та прийняти рішення у відповідності до вимог части 7 статті 118 Земельного кодексу України. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання зазначеної постанови Полтавським окружним адміністративним судом, з метою повного та фактичного виконання рішення суду, 10.01.2018 було видано виконавчий лист №816/1434/17.

18 січня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55572930 з виконання виконавчого листа №816/1434/17, в якій запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

17.04.2018 року старшим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом. Зі змісту постанови вбачається, що висновок державного виконавця про повне виконання рішення суду ґрунтується на повідомленні боржника 12.02.2018 про повне фактичне виконання рішення суду.

Позивач вважає, що відповідач діями по винесенню спірної постанови про закінчення виконавчого провадження, з підстав фактичного виконання судового рішення боржником, порушив його право на належне та повне виконання такого рішення суду, що набрало законної сили, у зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов'язок по примусовому виконанню рішень.

Умови, за яких виконавче провадження підлягає закінченню, передбачені ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", серед яких, зокрема, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник повинен вчинити певні дії визначений ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", частина перша якої передбачає, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Таким чином, виходячи зі змісту судового рішення, державний виконавець в ході виконавчого провадження зобов'язаний був перевірити дві обставини, а саме: чи повторно боржник розглянув клопотання стягувача і чи прийняв відповідне рішення. При цьому до повноважень державного виконавця не входить перевірка правильності, обгрунтованості та законності прийнятого за результатами такого розгляду рішення.

Нормами спеціального законодавства, зокрема Земельним кодексом, передбачений порядок розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, за наслідками таких звернень, виходячи з положень статті 118 Земельного кодексу, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність може надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Як вбачається, зі змісту листа боржника від 06.02.2018 №883/0/26-18, клопотання ОСОБА_1 від 16.02.2017 року розглянуто та повідомлено про неможливість його задоволення через неможливість визначення конкретного місця розташування бажаної земельної ділянки.

Тобто лист Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.02.2018 №883/0/26-18 по своїй суті є рішенням про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 16.02.2017, правомірність чи протиправність якого може встановити лише суд.

Таким чином, суд вважає, що рішення суду, яким Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області зобов'язано розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16.02.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, виконано повністю, про що боржник повідомив відповідача у встановленому законом порядку. Вказане є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відтак, постанова старшого державного виконавця прийнята у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" і скасуванню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами (відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі) лише у разі задоволення позову (повністю або частково) сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

Беручи до уваги наведене та зважаючи на те, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено, відсутні підстави для стягнення з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36004, реєстраційний номер облікової картки платника продатків НОМЕР_1) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області (вул.Героїв- пожежників, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36000, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4