Справа № 807/39/18
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2018 року м. Ужгород№ 807/39/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання - Данча М.І.,

за участю:

представника позивача - Міца О.І.

представника відповідачів 1,2,3 - Гашпар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Виконавчого комітету Ужгородської міської ради до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України Желізник Світлани Анатолівни, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України Буянової Світлани Василівни, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 02 травня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 07 травня 2018 року.

Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (далі - позивач, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради), в особі представника Міци О.І., звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України Желізник Світлани Анатолівни (далі - відповідач 1, головний інспектор будівельного нагляду Желізник С.А.), головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України Буянової Світлани Василівни (далі - відповідач 2, головний інспектор будівельного нагляду Буянова С.В.), якою просить визнати протиправним та скасувати Рішення № б/н від 13.07.2017 р., яке було винесено Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ у Закарпатській області Желізник Світланою Анатолівною та головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ у Закарпатській області Буяновою Світланою Василівною про скасування дії постанов про адміністративне правопорушення та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, прийнятих начальником Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради.

Протокольною ухвалою суду від 17 квітня 2018 року залучено до участі у справі в якості відповідача 3 - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами здійснення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, в особі її Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Закарпатській області планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил щодо об'єкту нагляду - Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, яка проводилася в період з 22 червня 2017 року по 30 червня 2017 року відповідачами складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № б/н від 29 червня 2017 року. Також, 13 липня 2017 року відповідачами було винесено рішення про скасування ряду постанов про адміністративне правопорушення та постанов про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, прийнятих позивачем в особі Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Ужгородської міської ради. Вважає, окремі дії відповідачів пов'язані із неналежним оформленням результатів перевірки протиправними, оскільки всупереч пунктів 23,29 та 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду та п. 6 ч. 4 ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" відповідачі ані протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, ані припис не склали, чим допустили порушення порядку оформлення результатів перевірки. Вважає, що оскаржене рішення винесене поза межами строку дії направлення на проведення перевірки та чинне законодавство не передбачає порядку скасування постанов в порядку нагляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві та відповіді на відзив, просив суд їх задовольнити.

Відповідач-1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв'язку з тим, що оскаржене рішення про скасування дії постанов по справі про адміністративне правопорушення та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено з дотриманням встановлених строків. Крім того, жодним нормативно-правовим актом не встановлено дати, строки чи інші часові межі для прийняття рішення головним інспектором будівельного нагляду за результатами перевірки про скасування чи зупинення дії прийнятих об'єктом нагляду рішень. Винесені постанови є рішеннями об'єкта нагляду у сфері містобудівної діяльності, оскільки такі винесені за результатом перевірок саме в цій галузі, такі також є предметом нагляду та можуть бути скасовані у випадку виявлення, що вони прийняті з порушенням вимог містобудівного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідачів 1,2,3 проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву та письмових додаткових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23 березня 2017 року № 455 на підставі п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду та направлення № 07-О/1007 пл від 21 червня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду сектору по роботі з дозвільними документами Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області - Новак В.І., головними інспекторами будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області - Желізник С.А. та Буяновою С.В. у період з 22 червня по 30 червня 2017 року проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради.

За результатами перевірки складено акт від 29 червня 2017 року № б/н. На підставі вищевказаного Акту відповідачами винесено Рішення від 13 липня 2017 року № б/н про скасування дії постанов по справі про адміністративні правопорушення № 12 від 17 жовтня 2016 року; постанови № 2 від 23 вересня 2016 року, постанови № 3 від 23 вересня 2016 року; постанови № 9 від 30 вересня 2016 року; постанова № 23 від 08 листопада 2016 року; постанови № 24 від 08 листопада 2016 року; постанови № 11 від 10 жовтня 2016 року; постанови № 6 від 26 вересня 2016 року; постанови № 38 від 30 листопада 2016 року; постанови № 20 від 07 листопада 2016 року; постанови № 44 від 20 грудня 2016 року; постанови № 25 від 14 листопада 2016 року; постанови № 26 від 14 листопада 2016 року; постанови № 27 від 14 листопада 2016 року та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 37 від 30 листопада 2016 року; № 46 від 28 грудня 2016 року; № 45 від 28 грудня 2016 року, прийнятих відділом державного архітектурно-будівельного нагляду.

Спірні правовідносини у даній справі регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон № 3038), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 (далі - Порядок № 698).

Відповідно до ч. 1 ст. 41-1 Закону № 3038 державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

У відповідності до ч. 2 ст. 41-1 Закону № 3038 державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 41-1 Закону № 3038 з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду.

Згідно з ч. 4 ст. 41-1 Закону № 3038 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити подання про звільнення посадової особи об'єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об'єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду посадові особи об'єктів нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду №698, яким також передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду в областях шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок (пункт 2 Порядку №698).

Відповідно до п. 3 Порядку 698 основними завданнями нагляду є:

1) виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність", органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності;

2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів;

3) притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності відповідно до закону.

Аналіз вищезазначених норм, свідчить про те, що об'єктами державного архітектурно-будівельного нагляду є як уповноважені органи містобудування та архітектури, визначені відповідно до ст. 13 Закону України "Про архітектурну діяльність", так і органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені відповідно до ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", зокрема й Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради.

Крім того, вищезазначеними нормами закріплено перелік прав посадових осіб на вжиття тих чи інших заходів за результатами державного архітектурно-будівельного нагляду.

У зв'язку з цим, притягнення посадової особи об'єкта нагляду до відповідальності є лише одним з встановлених законодавством механізмів впливу на винних осіб, поряд з ініціюванням притягнення до дисциплінарної відповідальності, внесенням подання про звільнення тощо.

Натомість рішення про скасування дії прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об'єктами нагляду рішень є окремим, незалежним від притягнення до відповідальності, заходом впливу у порядку нагляду, спрямованого на недопущення існування протиправних рішень (в даному випадку винесених постанов по справі про адміністративне правопорушення та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності) в тих чи інших відносинах.

Отже, оскільки винесені постанови є рішеннями об'єкта нагляду у сфері містобудівної діяльності та перевіркою було встановлено порушення законодавства при їх прийнятті, вони також є предметом нагляду та можуть бути скасовані у випадку виявлення, що такі прийнятті з порушенням вимог містобудівного законодавства.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачі під час проведення перевірки не склали ані протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, а ні припис, чим допустили порушення порядку оформлення результатів перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку № 698 у разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, відповідальність за яке встановлена законом, складається протокол про правопорушення за формою, встановленою Мінрегіоном. У разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, яке може бути усунуто, видається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за формою згідно з додатком 5.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол складається у разі встановленої відповідальності відповідно до цього ж Кодексу. Така відповідальність встановлена статтями 96, 96-1 КУпАП. Зокрема, відповідальність за порушення у сфері містобудування об'єктами нагляду встановлена частинами 3-5 статті 96-1 КУпАП, диспозиції яких відповідальності за виявлені допущення порушень під час проведення перевірок та винесення постанов об'єктами нагляду не встановлюють.

Відтак, не притягнення до відповідальності об'єкта нагляду до відповідальності не виключає виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства під час прийняття об'єктом нагляду рішень у сфері містобудівної діяльності, у даному випадку постанов по справах про адміністративні правопорушення та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Разом з тим, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності не складався, у зв'язку з тим, що виявлені порушення під час вже проведених об'єктом наглядом перевірок та винесених постанов, будь -яким іншим способом усунути неможливо.

Натомість, відповідно до абз. 1 п. 32 Порядку № 698 якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

У зв'язку з тим, що винесення об'єктом нагляду певних постанов здійснено з порушенням законодавчо встановлених вимог та не могло бути усунено без їх скасування, зазначені обставини свідчать про відсутність під час перевірки порушень оформлення результатів перевірки.

Щодо доводів позивача про те, що оскаржене рішення винесене за межами процедури оформлення результатів планової перевірки суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку № 698 головні інспектори будівельного нагляду під час здійснення нагляду зобов'язані: 1) у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати нагляд у межах повноважень, передбачених законодавством; 2) дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами містобудування; 3) ознайомлювати об'єкт нагляду з актом перевірки в останній день її проведення; 4) за письмовим зверненням об'єкта нагляду надавати роз'яснення, організовувати проведення або проводити навчання, підвищення кваліфікації, підготовку та перепідготовку посадових осіб об'єкта нагляду.

Згідно з п. 23 Порядку № 698 за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається об'єкту нагляду, другий залишається у головного інспектора будівельного нагляду, який проводив перевірку (п. 24 Порядку № 698).

Відповідно до п. 26 Порядку № 698 якщо керівник об'єкта нагляду, щодо якого проводилася перевірка, або його заступник, або уповноважена керівником особа не погоджуються з результатами перевірки, викладеними в акті перевірки, вони мають право в акті викласти письмові пояснення, зауваження або заперечення.

У разі відмови в отриманні акта перевірки головний інспектор будівельного нагляду робить відповідну відмітку в такому акті і протягом двох робочих днів з дня завершення перевірки надсилає його об'єкту нагляду рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення за місцезнаходженням зазначеного об'єкта нагляду (п. 28 Порядку № 698).

Отже, зазначені норми Порядку № 698 встановлює конкретні часові межі для складання, ознайомлення, вручення чи у разі відмови від отримання, надіслання поштою виключно для акту перевірки.

Разом з тим, жодним нормативно-правовим актом не встановлено дати, строки чи інші часові межі для прийняття рішення головним інспектором будівельного нагляду за результатами перевірки про скасування чи зупинення дії прийнятих об'єктом нагляду рішень.

Відповідно до абз. 2 п. 32 Порядку № 698 про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Як встановлено судом, акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил складений 29 червня 2017 року в останній день проведення перевірки, зі змістом якого в той же день ознайомлено об'єкта нагляду, про що свідчить особистий підпис (із зазначенням дати) начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Оскаржене рішення про скасування дії постанов по справі про адміністративне правопорушення та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13 липня 2017 року винесено у відповідності до Порядку № 698, відповідно до встановленої додатком 6 форми та з дотриманням встановлених пунктом 32 Порядку № 698 строків 14 липня 2017 року надіслано об'єкту нагляду.

Судом спростовуються доводи позивача про те, що постанови, скасовані Рішенням від 13 липня 2017 року, не оскаржені учасниками справи, в яких вони винесені, оскільки не оскарження таких постанов не спростовує існування виявлених порушень вимог законодавства під час їх винесення, що свідчить про їх протиправність.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачі при проведенні перевірки та прийнятті рішень за її наслідками діяли в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, яке регулює порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, су зазначає, що відповідно до ч.1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, суд зазначає, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Разом з тим, позивач під час судового розгляду справи не обґрунтував наявність факту порушення його прав та інтересів оскарженим рішенням та посилався на можливе порушення у майбутньому його прав та інтересів.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами доведено правомірність оскарженого рішення, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами та задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, код 04053699) до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України Желізник Світлани Анатолівни (АДРЕСА_1), головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України Буянової Світлани Василівни (АДРЕСА_1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, код 37471912 ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Н.Д. Маєцька