Справа № 826/8732/16
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 травня 2018 року № 826/8732/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «Служба безпеки Гіперіон» (далі також - позивач, ПП «Служба безпеки Гіперіон»)
до Міністерства внутрішніх справ України (далі також - відповідач, МВС України)
провизнання протиправними дій, скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в останній редакції якого від 03.08.2016 просив:

- визнати протиправними дії комісії управління ліцензування МВС України при складанні акта від 28.03.2016 №24/3-411 про відмову ліцензіата в проведення перевірки органом ліцензування;

- скасувати наказ МВС України від 01.04.2016 від №241 про анулювання ліцензії від 05.11.2016 АВ №540748.

Згідно з доводами позивача, викладеним у позовній заяві та в поясненнях до позову директора ПП «Служба безпеки Гіперіон», відповідачем порушено процедуру проведення позапланової перевірки, оскільки фактично для перевірки замість комісії у складі трьох осіб прибула одна особа, що могли би підтвердити свідки; перевірка тривала з 11:00 до 11:30 год., а не впродовж усього робочого дня, як передбачає закон; обставини, викладені в акті перевірки щодо відмови позивача від її проведення не відповідають дійсності, оскільки про перевірку було повідомлено в день її проведення, тоді як директор підприємства у цей день перебувала за межами України, тому її телефон не працював з технічних питань, а заступник директора - за межами міста Києва, що унеможливило їхню присутність при проведенні перевірки та надання запитуваних документів. Згідно з письмовими доводами директора підприємства її заступник пропонував комісії прибути за місцем знаходження підприємства о 16:00 год., та прибув в указаний час до підприємства, однак комісії уже не застав. Акт про проведення перевірки не було вручено для підпису уповноваженій особі позивача та взагалі не повідомлено про його складення, що теж є порушенням закону. Крім того, з тих самих підстав відповідачем уже проводилася планова перевірка позивача з 02 по 06.11.2015 згідно з наказом МВС України від 24.09.2015, в ході якої порушень не виявлено.

Також, позивач посилався на те, що наказ про анулювання ліцензії був прийнятий та підписаний в надто короткий строк, що позбавило його можливості оскаржити дії посадових осіб відповідача, які проводили перевірку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач у письмовому запереченні та його представник в судовому засіданні щодо позову заперечили, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що проведення позапланової перевірки позивача оформлено належним чином. Близько 11:40 год. 28.03.2016 членами комісії для перевірки здійснено телефонний дзвінок заступникові директора ПП «Служба безпеки Гіперіон» ОСОБА_1 та повідомлено про необхідність забезпечення умов для проведення позапланової перевірки. Останній повідомив, що директор підприємства перебуває за межами України, а питання щодо забезпечення умов для проведення позапланової перевірки буде вирішене після спілкування з керівником. Надалі членів комісії повідомлено про неможливість заступника директора прибути для проведення перевірки та надати необхідні документи для перевірки через його особисту завантаженість та відсутність керівника підприємства. За телефонами, вказаними позивачем у заяві про видачу ліцензії, представники підприємства не виповідали. Відтак, відповідач стверджує, що МВС України вжило всіх заходів для проведення в установленому порядку позапланової перевірки позивача, тоді як останній не забезпечив участь свого представника в перевірці та не надав запитуваних документів, що фактично свідчить про відмову від проведення перевірки.

Розгляд справи здійснювався у порядку загального провадження, а потім у письмовому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Служба безпеки Гіперіон» є суб'єктом господарювання, що надає послуги, пов'язані з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян на підставі ліцензії від 11.11.2010 серії АВ №540748, виданої МВС України.

Згідно з відомостями, зазначеними в ліцензії місцезнаходженням ПП «Служба безпеки Гіперіон» є м.Київ, вулиця Олексіївська, 3.

30.07.2017 до МВС України надійшло колективне звернення членів Всеукраїнської громадської організації «Об'єднання Богдана Хмельницького» від 27.07.2015 №563/27-07-2015 щодо дій працівників ПП «Служба безпеки Гіперіон», пов'язаних з рейдерським захопленням майна громадян у Полтавській області, в якому містилося прохання провести перевірку дотримання цим підприємством ліцензійних умов провадження охоронної діяльності та іншого законодавства України про охоронну діяльність.

Листом від 26.08.2015 МВС України направило указане звернення до Державної регуляторної служби України для розгляду Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування та погодження проведення позапланової перевірки додержання ПП «Служба безпеки Гіперіон» Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності, затверджених наказом МВС України від 15.04.2013, персонал якої можливо причетний до незаконного захоплення земель та розкрадання майна громади с.Олексіївка Гребінківського району Полтавської області.

Листом від 24.12.2015 Державна регуляторна служба України повідомила МВС України про погодження проведення позапланової перевірки позивача. Лист надійшов до МВС України 11.01.2016.

Наказом МВС України від 28.03.2016 №214 управлінню ліцензування доручено створити відповідну комісію для проведення перевірки ПП «Служба безпеки Гіперіон» та 28.03.2016 провести таку позапланову перевірку.

На підставі указаного наказу членам комісії Майбороді В.П. (голова), Коваленку С.І. та Кузьменку Д.Г. видано посвідчення від 28.03.2016 №11-2016, в якому зазначено підставу проведення перевірки - колективне звернення Всеукраїнської громадської організації «Об'єднання Богдана Хмельницького»; предмет перевірки - додержання вимог підпункту 5 пункту 7, підпунктів 8, 10 пункту 13 Ліцензійних умов провадження охоронної діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №960.

28.03.2016 комісією, призначеною для перевірки позивача, складено акт про відмову ліцензіата в проведенні перевірки органом ліцензування від 28.03.2016 №24/3-411 (далі - акт про відмову від перевірки).

Листом від 31.032016 №24/3-425 МВС України надіслало ПП «Служба безпеки Гіперіон» акт про відмову від перевірки, який вручено підприємству 04.04.2016, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

На підставі акту перевірки 29.03.2016 начальником управління ліцензування МВС України Камишановим В.І. затверджено висновок за результатами розгляду документів, оформлених та зібраних під час спроби позапланової перевірки додержання ПП «Служба безпеки Гіперіон» Ліцензійних умов, яким у зв'язку з відмовою ліцензіата від проведення перевірки запропоновано анулювати видану йому ліцензію на провадження господарської діяльності з надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності від 05.11.2010 серії АВ №540748, про що підготувати відповідний наказ.

Наказом МВС України від 01.04.2016 №241 анульовано ліцензію від 05.11.2010 серії АВ №540748 на провадження господарської діяльності з надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності, видану ПП «Служба безпеки Гіперіон». Витяг з наказу надіслано на адресу підприємства листом від 05.04.2016 №24/3-466.

Не погоджуючись із таким наказом, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 органом ліцензування щодо виду господарської діяльності «охоронна діяльність» є МВС України.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що орган ліцензування видає ліцензії на право здійснення видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини другої вказаної статті орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Згідно з абзацом п'ятим статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланових заходів, зокрема, обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Частинами першою та другою статті 7 вказаного Закону встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно з частиною десятою 10 статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» позапланова перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов з підстав, передбачених пунктами 2, 4 та 5 частини дев'ятої цієї статті, здійснюється лише за наявності погодження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, яке надається на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування за зверненням органу ліцензування.

Частиною тринадцятою указаної статі також передбачено, що про проведення позапланової перевірки ліцензіат повідомляється у день перевірки.

Відповідно до частини п'ятої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Абзацами першим та другим статті 11 вказаного Закону встановлено, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведеного планового чи позапланового заходу.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії. Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Згідно з частиною третьою статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» акти, передбачені пунктами 5 - 9 частини другої цієї статті, мають містити детальне викладення фактів порушення законодавства, їх обґрунтування та у випадках, якщо вони стосуються невиконання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов, містити посилання на конкретні пункти цих ліцензійних умов.

Частиною четвертою вищевказаної статті, поміж іншого, встановлено, що орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом п'яти робочих днів з дня виявлення підстав, передбачених пунктами 4 - 9 частини другої цієї статті.

Частиною шостою вищевказаною статті визначено, що рішення про анулювання ліцензії повинно містити: реквізити рішення про видачу ліцензії; вид господарської діяльності, на провадження якого анулюється ліцензія; найменування та ідентифікаційний код юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (серія та номер паспорта для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомила про це відповідний орган державної податкової служби та має відмітку у паспорті); підстави анулювання ліцензії.

Таким чином, МВС є органом ліцензування щодо виду господарської діяльності «охоронна діяльність» та наділено повноваженнями щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання, в тому числі позапланових для перевірки у разі отримання звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав.

При цьому на суб'єкта ліцензування покладено обов'язок щодо допуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю) та у випадку невиконання ним відповідного обов'язку (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки) складається акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування який є підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії.

Оскаржуваний наказ від 01.04.2016 №241 прийнято відповідачем у зв'язку зі складенням уповноваженими посадовими особами МВС України стосовно позивача акту від 28.03.2016 №24/3-411 про відмову ліцензіата в проведенні перевірки органом ліцензування, з якого вбачається, що підставами для його складання стали наступні обставини:

«…під час спроби проведення відповідачем позапланової перевірки позивача останнім було відмовлено у проведенні перевірки органом ліцензування, а саме:

08.03.2016 об 11:00 год. комісією у складі Майбороди В.П. (голова комісії), Коваленка С.І. та Кузьменка Д.Г. здійснено виїзд за місцезнаходженням ПП «Служба безпеки Гіперіон» а саме за адресою: м.Київ, вулиця Олексіївська, 3.

За час перебування за місцезнаходженням постійно діючого органу ліцензіата (з 11:00 до 11:30) його керівника або іншої особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки, встановлено не було.

Телефон директора ПП «Служба безпеки Гіперіон» ОСОБА_7, який зазначено в заяві про видачу ліцензії, не відповідав.

Інформація про зміну місцезнаходження підприємства до органу ліцензування не надходила.

З метою уточнення місцезнаходження постійно діючого органу ліцензіата близько 11:40 здійснено телефонний дзвінок заступникові директора ПП «Служба безпеки Гіперіон» ОСОБА_1, якого повідомлено про проведення позапланової перевірки, її підстави та предмет та про необхідність забезпечення умов для проведення перевірки.

За повідомленням останнього директор підприємства перебувала за межами України, а рішення щодо забезпечення умов проведення перевірки буде прийнято після його спілкування з директором.

Близько 12:30 ОСОБА_1 зателефонував та повідомив комісію про неможливість прибути за місцезнаходженням підприємства та надати необхідні для перевірки документи через відсутність керівника та його особисту зайнятість .

Згідно зі статутом підприємства власником ПП «Служба безпеки Гіперіон» є ОСОБА_7 Водночас названа особа є директором підприємства, що сторонами не заперечувалося, а тому не потребує доведення.

Відповідно до відміток у закордонному паспорті громадянина України власник та директор ПП «Служба безпеки Гіперіон» ОСОБА_7 у період з 08.03.2016 по 28.03.2018 перебувала за межами України, зокрема міститься відмітка про її прибуття в Україну 28.03.2018, що дає суду підстави погодитися з позивачем щодо неможливості вказаної особи взяти участь у проведенні позапланової перевірки.

Водночас з копії штатного розпису ПП «Служба безпеки Гіперіон» вбачається, що з 01.02.2016 у штаті підприємства значиться посада заступника директора - 0,5 штатної одиниці та 5 одиниць охоронників.

Відповідно до наказу ПП «Служба безпеки Гіперіон» від 27.04.2015 №9-к/тр посаду заступника директора підприємства з 27.04.2015 за сумісництвом з навантаженням 0,5 ставки обіймає ОСОБА_1

За змістом акту перевірки та відповідно до доводів позивача, викладених в позовній заяві та в поясненнях директора ПП «Служба безпеки Гіперіон», інформація про перебування заступника директора ОСОБА_1 станом на 28.03.2016 у відпустці була відсутня, тоді як надалі позивачем надано до суду копію наказу про перебування останнього у відпустці за власний рахунок з 25 по 30.03.2016 на підставі наказу ПП «Служба безпеки Гіперіон» від 24.03.2016 №6-к/тр.

При цьому у позовній заяві зазначається про те, що заступник директора ОСОБА_1 повідомив посадових осіб відповідача про можливість прибути до місцезнаходження підприємства о 16:00 год., а в поясненнях директора - про те, що заступник директора прибув до місцезнаходження підприємства о 16:00 год. в день проведення позапланової перевірки та не застав та комісію, що здійснювала перевірку.

На підтвердження прибуття ОСОБА_1 до підприємства за його місцезнаходження у вищевказаний час суду не надано відповідних доказів.

Отже, доводи позивача щодо неможливості заступника директора ОСОБА_1 прибути до місцезнаходження підприємства у зв'язку з його відпусткою, а також про його прибуття о 16:00 год. є суперечливими. Крім того, суд вважає, що у разі прибуття ОСОБА_1 до підприємства за місцезнаходженням о 16:00 год. та відсутності при цьому членів комісії, що здійснювала позапланову перевірку, він міг телефоном повідомити комісію про прибуття та узгодити питання, пов'язані з перевіркою, що не було ним вчинено.

Не підтверджені належним чином і доводи позивача про те, що на перевірку до підприємства прибув лише один із членів комісії, оскільки акт про відмову від проведення перевірки підписано усіма трьома членами комісії, тоді як представник підприємства при цьому був відсутній.

Позивач у позовній заяві зазначав, що ця обставина може бути підтверджена показами свідків, але про виклик у судове засідання свідків перед судом не клопотав.

Щодо неповідомлення відповідачем позивача про складення акта про відмову від проведення перевірки, невручення його позивачу та непідписання уповноваженою особою позивача, що є порушенням закону, то необхідно зазначити, що за уповноваженої особи позивача при перевірці відповідач був позбавлений можливості вручити цій особі акт, в тому числі для підписання. Що стосується твердження про неповідомленні про складення акта, то відповідач виконав покладений на нього обов'язок щодо надіслання цього акта позивачу, вручення якого останньому 04.04.2016 підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Водночас необхідно зазначити, що на підтвердження свого місцезнаходження станом на 28.03.2016 за адресою: м.Київ, вул.Олексїівська, 3 позивачем до суду надано копію договору спільного використання нежитлового приміщення та надання послуг з отримання кореспонденції від 03.12.2015 №130-С/2016, укладеного строком з 01.01.2016 по 31.12.2016, між ТОВ «Київський Бізнес-Центр» (далі КБ-Ц) та ПП «Служба безпеки Гіперіон».

Відповідно до указаного договору КБ-Ц передало у використання ПП «Служба безпеки Гіперіон» частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Київ, вул.Олексіївська, 3, загальною площею 10 кв.м для здійснення діяльності органом або особою, який (а) відповідно до установчих документів чи закону виступає від імені ПП «Служба безпеки Гіперіон».

За змістом договору КБ-Ц зобов'язалося від імені ПП «Служба безпеки Гіперіон» приймати поштову кореспонденцію та зберігати її протягом 1 місяця з дати отримання. В разі звернення або запиту державних органів повідомляти їх про факт місцезнаходження підприємства за вищевказаною адресою та не підписувати акт про незнаходження підприємства за місцем реєстрації. Повідомляти підприємство (за контактним телефоном або електронною поштою) про звернення державних органів, надходження кореспонденції з державних органів та передавати її уповноваженим представникам підприємства, які зазначені в пункті 4.3 договору або мають довіреність від підприємства. В указаному пункті зазначено контактний телефон підприємства, за яким необхідно надавати інформацію.

У свою чергу ПП «Служба безпеки Гіперіон» зобов'язалося письмово повідомляти КБ-Ц про зміну інформації, зазначеної в п.4.3 договору, не вказувати адресу, за якою знаходиться вищевказане приміщення, під час реєстрації автотранспорту та автогосподарств, в рекламі, під час акредитації на митниці (як основну адресу), не вказувати телефон КБ-Ц в будь-яких документах, а також зобов'язалося забезпечити присутність посадових осіб (або представників) підприємства в приміщенні або іншому місці, визначеному для проведення перевірки або вчиненні інших дій державними органами та щотижнево направляти до офісу КБ-Ц осіб, уповноважених на отримання кореспонденції, або отримувати інформацію про надходження кореспонденції за телефоном, видати довіреність КБ-Ц на отримання кореспонденції та вчинення інших дій.

Також ПП «Служба безпеки Гіперіон» має право використовувати приміщена для здійснення діяльності та вказувати адресу приміщення як поштову адресу в офіційній переписці, в звітах, договорах та в інших випадках, коли зазначення місцезнаходження вимагається чинним законодавством. Самостійне використання приміщення підприємством регулюється окремою угодою сторін.

За умовами договору підприємство сплачу за спільне використання приміщення 2 480,00 грн. за весь строк дії договору, та 120,00 грн. за отримання кореспонденції.

На підтвердження сплати коштів за указаним договором в розмірі 2 600,00 грн. позивачем надано банківську виписку.

Аналіз змісту указаного договору дає підстави суду дійти висновку про те, що договір укладено сторонами виключно для забезпечення ПП «Служба безпеки Гіперіон» можливості вказувати адресу свого місцезнаходження, в тому числі в законодавчо визначених випадках, для підтвердження за посередництвом КБ-Ц інформації про місцезнаходження підприємства за цією адресою у разі звернення та запитів державних органів та для отримання поштової кореспонденції. Особливої уваги заслуговує зобов'язання КБ-Ц щодо непідписання акта про незнаходження підприємства за місцем реєстрації, оскільки наведеним презюмується можливість складення таких актів.

При цьому зі змісту указаного договору неможливо дійти висновку щодо того, яке ж конкретно визначене приміщення та його частина передано у використання ПП «Служба безпеки Гіперіон», що зумовлює виникнення у суду сумніву щодо визначення такого приміщення взагалі та про його використання позивачем.

Також суд не бере до уваги доводи позивача стосовно того, що відповідачем з тих самих підстав уже проводилась планова перевірка з 02 по 06.11.2015 на підставі наказу МВС України від 24.09.2015, в ході якої порушень не виявлено, оскільки на підтвердження викладеного позивачем не надано суду відповідних доказів.

Доводи позивача про невідповідність акта про відмову від проведення перевірки установленій формі, яку затверджено наказом МВС України від 04.02.2016 №85, спростовуються змістом вищевказаного акта, з якого вбачається що указаний документ відповідає усім встановленим вимогам до нього.

Що стосується складення відповідачем листів:

- від 25.03.2016 №24/3-404 щодо повідомлення керівника ПП «Служба безпеки Гіперіон» про початок позапланової перевірки 28.03.2016 об 11:00 год. за адресою місцезнаходження підприємства та про необхідність забезпечення умов для проведення позапланової перевірки та про необхідність керівнику бути присутнім особисто або призначити уповноважені особу, яка має право представляти ліцензіата під час проведення перевірки в разі відсутності керівника ліцензіата.

- від 25.03.2016 №24/3-403 про повідомлення керівника ПП «Служба безпеки Гіперіон» про необхідність надати комісії МВС 28.03.2018 копії документів, засвідчених підписом керівника та печаткою, перелік яких викладено в листі, що фактично передувало прийняттю наказу про проведення перевірки позивача 28.03.2016, то сама по собі ця обставина не зумовлює порушення прав позивача та не свідчить про протиправність дій чи рішень відповідача.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, незалежно від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суду не надано, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність у вищевказаних посадових осіб відповідача правових підстав для складання акту від 28.03.2016 №24/3-411 про відмову ліцензіата в проведенні перевірки органом ліцензування, тому дії цих посадових осіб МВС України є правомірними.

Посилання позивача на те, що оскаржуваний наказ від 28.03.2016 №24/3-411 прийнято передчасно, що позбавило його можливості оскаржити дії посадових осіб МВС України щодо проведення перевірки, не приймаються судом, оскільки відповідно до положень частини четвертої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» рішення про анулювання ліцензії має бути прийнято протягом п'яти робочих днів.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивач реалізував своє право на звернення до МВС України щодо скасування акта про відмову від проведення перевірки, а також на звернення до Державної регуляторної служби України апеляції щодо прийняття МВС України наказу про анулювання виданої йому ліценції.

Так, розпорядженням Державної регуляторної служби України від 02.07.2016 №78 відхилено апеляцію ПП «Служба безпеки Гіперіон» щодо прийняття МВС України наказу від 01.04.2016 №241 в частині анулювання ліцензії від 05.11.2010 сері АВ №540748 з провадження охоронної діяльності вищевказаного підприємства.

Ураховуючи визначені законом підстави для анулювання ліцензії, відповідач на підставі вищевказаного акта про відмову від проведення перевірки в межах повноважень та обґрунтовано прийняв оскаржуваний наказ, тому підстави для його скасування у суду відсутні.

Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими в повному обсязі, тому підстави для їх задоволення у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 292-297 з урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя О.О. Власенкова