Справа № 2034/2-а-2306/10
Суддя: Назаренко О. В.
Дата ухвалення: 2010-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа№2-а-2306/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2010 року с. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді - Назаренко О.В. при секретарі Богуславській Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, Харківського обласного центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій по нездійсненню перерахунку пенсії та зобовязання провести перерахунок пенсій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій управління Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації про відмову в проведенні перерахунку його пенсій та зобовязання відповідача провести такий перерахунок.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідацією наслідків аварії, його визнано інвалідом III групи. Крім того, статею 14 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону йому призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну її здоровю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами. Але відповідач визначив розмір зазначених пенсій згідно з постановами Кабінету Міністрів України, а не у відповідності до ст.ст.50,54 Закону України №796-ХІІ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст.28 ч.І Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за якими розмір пенсії по інвалідності II групи цієї категорії має бути встановленим не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю - в розмірах, не менше 50% мінімальної пенсії за віком, яка не може бути нижчою прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

ОСОБА_1 звертався до управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області з заявою про перерахунок пенсій, однак йому відмовлено в цьому. Тому просив визнати відмову в перерахунку призначених пенсій неправомірною та обовязати відповідача здійснити перерахунок його пенсій починаючи з 01.01.2006 року і в подальшому виплачувати основну пенсію згідно ст. 49, ч.4 ст. 54 Закону України № 796- XII й до зміни Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, позивач просить суд зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації та усунути порушення та провести перерахунок згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2007-2009 роки та зобовязати Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації усунути порушення та провести виплату згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2006-2009 роки та в подальшому виплачувати щорічну разову допомогу на оздоровлення згідно діючого законодавства.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів витрати по оплаті послуг на правову допомогу в розмірі 500,00 гривень в рівних частинах.

Позивач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов.

Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, надало свої письмові заперечення проти позову та просило розглядати справу без участі представника.

Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації та Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. В звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у разі старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії та інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон ради активно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що позивач є постраждалим 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також інвалідом 3-ї групи, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачами.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, отримує пенсію як інвалід 3-ї групи, оскільки інвалідність настала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З довідок управління вбачається, що позивачу нараховується та виплачується державна пенсія та додаткова пенсія у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 року в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 3-й групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 3-ї групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконним актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсії по відношенні до позивача, підлягають застосуванню ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови Кабінету Міністрів України, на підставі якиї були нараховані та перераховувались пенсії позивачеві, оскільки останні суттєво звужують обсяг встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07 2003 року і встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому суд не може не прийняти до уваги положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацем першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру мінімальної пенсії за що передбачено ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, право на перерахунок вже призначеної раніше пенсії позивача виникає в нього лише з моменту доповнення Законом України від 05.10.2006 року №231-V статті 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи частиною третьою, де зазначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії. Визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду. Заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Цей закон має дію після набрання ним чинності з жовтня 2006 року.

Оскільки частиною першою ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з 15 жовтня 2006 року новий мінімальний розмір пенсії залежить від нового прожиткового мінімуму.

Тому з цього моменту в разі збільшення розміру прожиткового розміру позивачу повинен проводитися перерахунок пенсії з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

01.01.08 року Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік» були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими ст. 54 викладена наступним чином - у всіх випадках розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації

наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках: по 1 групі інвалідності - 160 процентів

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по 2 групі інвалідності - 150 процентів

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по 3 групі інвалідності - 140 процентів

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Також, Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінено та встановлено, що особам, які віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам III групи - 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 67 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсії, призначених відповідно до цього Закону з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими внесено зміни до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, УПФУ в Харківському районі Харківської області з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції від 06.06.1996 року та статтею 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 05.10.2006 року та ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» дію ст.50, 54,67 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не зупинено. Відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідним Законом, яким передбачено розміри державної та додаткової пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, УПФУ в Харківському районі Харківської області у 2009 році та по день постановлення судом рішення по справі повинно діяти у відповідності з приписом норм ст.ст. 50, 54, 67 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Крім того, статтею ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-ХІІ визначено соціальний захист цих осіб та встановлено, що розмір щорічної допомоги інвалідам 2-ої групи на їх оздоровлення виплачується у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, інвалідам 3-ої групи - у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (абзац 7 частини 4 статті 48 Закону України ).

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно довідки Харківського обласного центру по нарахуванню і виплаті допомоги та контролю за призначенням і виплатою пенсій від 09.06.2010 року, позивачу виплачено компенсації на оздоровлення як інваліду ЧАЕС 3 групи І категорії: за 2006 рік - у січні 2007 року у розмірі 90,00 гривень, за 2007 рік - у грудні 2007 року у сумі 90,00 гривень; за 2008 рік - у січні 2008 у сумі 90,00 гривень, за 2009 рік - у лютому 2009 року в сумі 90, 00 гривень.

Законом України Про Державний бюджет на 2007 рік, п.30 ст.71 зупинено дію положень ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року зазначене положення Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік було визнано неконституційним.

Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а саме пп.11 п.28 розділу 2, стаття 48 Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо розміру та порядку виплати щорічної допомоги на оздоровлення викладена в новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зазначене положення Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України було також визнано неконституційним.

У 2009 році Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» дію положень ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення зупинено не було і конкретних розмірів цих виплат встановлено не було.

Тобто, з 01.01.2007 по 09.07.2007 року та з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року ці конкретні розміри допомоги на оздоровлення були встановлені Законом України Про Державний бюджет України на відповідні роки.

З 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року ст.48 зазначеного Закону була діючою, тому органи соціального захисту населення повинні були здійснювати виплату щорічної допомоги на оздоровлення позивачу, відповідно до наявної групи інвалідності, в порядку та розмірах, визначених базовим законом, а не постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно ст.76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року №489-V, з 01.01.2007 року, тобто на час виплати допомоги на оздоровлення, розмір мінімальної заробітної плати становить 400,00 грн. Щорічна допомога на оздоровлення, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу за 2006 рік, як інваліду III групи визначається у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, що складає

1600.0грн., а з урахуванням виплаченої йому у 2007 році допомоги у розмірі 90 грн., недоотримана одноразова щорічна допомога на оздоровлення складає 1510,00 грн.

Згідно цього ж Закону України, з 1.10.2007 року, розмір мінімальної заробітної плати становить

460.0грн. Щорічна допомога на оздоровлення, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу за 2007 рік, як інваліду III групи визначається у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, що складає 1840,00 грн., а з урахуванням виплаченої йому у 2007 році допомоги у розмірі 90 гри., недоотримана одноразова щорічна допомога на оздоровлення складає 1750,00 грн.

Згідно ст.59 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з 1 квітня 2008 року мінімальна заробітна плата становить 525,00 грн. на місяць. Щорічна допомога на оздоровлення, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу за 2008 рік як інваліду III групи визначається у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, що складає 2100,00 грн., а з урахуванням виплаченої йому у 2008 році допомоги у розмірі 90 грн., недоотримана одноразова щорічна допомога на оздоровлення складає 2010,00 грн.

Згідно ст.55 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» з 1 січня 2009 року мінімальна заробітна плата становить 605,00 грн. Щомісячна допомога на оздоровлення, що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу за 2009 рік як інваліду війни III групи визначається у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, що складає 2420,00 грн., а з урахуванням виплаченої йому у 2009 році допомоги у розмірі 190 грн., недоотримана одноразова щорічна допомога на оздоровлення складає 2330,00 грн.

Оскільки позивач звертався до відповідача за перерахунком виплат 23.11.2009 року, ним не пропущено строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Крім того, виплати на оздоровлення є компенсацією втраченого здоровя і на вимоги не поширюються строки позовної давності.

Отже, очевидним є те, що Управлінням праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації порушувались права позивача стосовно виплат разової щорічної допомоги та допомоги на оздоровлення.

Що стосується заявлення зазначених позовних вимог до Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, то в задоволенні їх слід відмовити, оскільки зазначена особа не є відповідачем по даній справі.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на перерахунок призначеної основної та додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та проведення виплати недоплаченої пенсії з 15 жовтня 2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по день постановлення рішення судом, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Таким чином, прийняття судом рішення щодо захисту прав і інтересів осіб на майбутнє не відповідає вимогам закону, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення з відповідачів витрат по оплаті послуг на правову допомогу в розмірі 500, 00 гривень суд відмовляє в задоволенні даної вимоги, оскільки надані докази не є належними.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 86, 161-163, 167 Кодексу Адміністративного Судочинства України, ч.2 ст. 19, ст.46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст.50, 54,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону України від 05.10.2006 р.№231-V, ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України від 28.12.2007р. № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, Закон України «Про Державний бюджет на 2009 рік», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати частково незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії по III групі інвалідності, відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХП, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, передбаченої ст.50 Закону України у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV та провести відповідні виплати за період 15 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 11 червня 2010 року.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації щодо нездійснення виплати ОСОБА_1 одноразової щорічної допомоги на оздоровлення згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2006 - 2009 роки.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації призначити та виплатити ОСОБА_1 недоотриману одноразову щорічну допомогу на оздоровлення за 2006 рік в розмірі 1510,00 гривень, за 2007 - рік в розмірі 1750,00 гривень, за 2008 рік в розмірі 2010,00 гривень, за 2009 рік - в розмірі 2330,00 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На постанову протягом 10 днів з дня її проголошення може бути подано заяву про оскарження, після чого протягом 20 днів може бути подано апеляційну скаргу, через Харківський районний суд харківської області, до апеляційного суду Харківської області або в порядку ч.5 ст.186 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Суддя: