Справа № 712/9022/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2018 року

м. Київ

справа №712/9022/16-а

адміністративне провадження №К/9901/43551/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2016 (суддя Троян Т.Є.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 (колегія суддів у складі суддів Файдюк В.В., Мезєнцев Є.І., Чаку Є.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Черкаси Бондаренко Анатолія Васильовича про визнання протиправним та скасування частини рішення.

І. ПРОЦЕДУРА

1. 04.04.2016 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до міського голови міста Черкаси Бондаренка Анатолія Васильовича (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування в частині перейменування провулку Тельмана в місті Черкаси розпорядження від 22.02.2016 №29-р «Про перейменування об'єктів топоніміки міста Черкаси», а також визнання недійсним пункту 52 Переліку об'єктів топоніміки, що перейменовуються - додатку до оскаржуваного рішення.

2. Постановою від 29.11.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3. Ухвалою від 31.01.2017 Київський апеляційний адміністративний суд у письмовому провадженні залишив постанову суду без змін.

4. Позивач 20.02.2017 звернулася з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення, в якій просить судові рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

5. 21.02.2017 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження та витребував справу з Соснівського районного суду м. Черкаси.

6. У зв'язку зі створенням Верховного Суду справу передано Верховному Суду.

7. У касаційній скарзі позивач просить розглянути скаргу у судовому засіданні за її участю та (або) уповноваженого представника позивача. Проте відповідно до ст. 343 КАС України у попередньому засіданні справа розглядається без повідомлення та виклику сторін. Тому сторони не викликались.

ІI. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. 21.12.2015 на веб-сайті Черкаської міської ради було оприлюднене інформаційне повідомлення про проведення громадського обговорення щодо перейменування об'єктів топоніміки міста Черкаси відповідно до розпорядження міського голови м.Черкаси від 21.12.2015 № 299-р «Про призначення громадського обговорення».

9. Це повідомлення містило інформацію про те, що круглий стіл щодо перейменування об'єктів топоніміки міста Черкаси за участі науковців, громадськості та інших відбудеться 26.01.2016 о 15-00, місце проведення: м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, каб. 206.

10. 22.02.2016 відповідач прийняв оскаржуване розпорядження №29-р «Про перейменування об'єктів топоніміки міста Черкаси», відповідно до якого перейменовано об'єкти топоніміки міста Черкаси згідно з додатком.

11. У пункті 52 Додатку провулок Тельмана, на якому проживає позивач, перейменовано на вулицю Братів Чучупаків.

12. Основою для прийняття спірного розпорядження стали пропозиції, відображені в протоколі громадського обговорення від 26.01.2016 «Щодо перейменування об'єктів топономіки міста Черкаси».

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13. Позивачка стверджує, що відповідач не дотримався законодавчо встановленої процедури прийняття рішення щодо перейменування вулиці, на якій вона проживає.

Прийняття такого виду рішення можливе виключно після громадського обговорення, що мало тривати не менше 2 місяців з дня оприлюднення відповідного офіційного повідомлення, та згоди відповідного трудового колективу.

14. Круглий стіл з метою проведення громадського обговорення про перейменування призначений в період епідеміологічної загрози, що унеможливило присутність всіх зацікавлених в обговоренні питань осіб, а приміщення, в якому він проводився, не відповідало вимогам перебування, оскільки не було придатним для розміщення понад 80 осіб.

15. На думку позивачки, відповідач прийняв рішення про перейменування об'єктів топоніміки (провулку Тельмана) без згоди мешканців провулку, з грубим порушенням процедури проведення громадського обговорення.

16. Відповідач письмових заперечень на позов під час судового розгляду справи не надав. Представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції усно повідомив суд, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог закону, з огляду на що просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

17. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що 09.04.2015 прийнято Закон України №317-VIII "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" (далі - Закон України №317-VIII), яким встановлено порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму. Такими символами є: назви скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов'язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з'їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов'язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури) (пункт "є" підпункту 4 статті 1).

18. Застосувавши п. 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаного Закону, суд зазначив, що перейменування об'єктів топоніміки, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, є обов'язковим для органу місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку. У разі якщо протягом зазначеного строку таке рішення не прийняте, воно у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту.

19. Оскільки Закон набрав чинності 21.05.2015, встановлений для сільської, селищної, міської ради шестимісячний строк для перейменування об'єктів топоніміки припав на 22.11.2015, а кінцевим строком, наданим законом сільським, селищним, міським головам для перейменування, було 23.02.2016.

20. Оскільки оскаржуване рішення прийняте відповідачем 22.02.2016, суд дійшов висновку, що воно видане з дотриманням строків та в межах повноважень, передбачених Законом України № 317-VIII.

21. Суд застосував ч. 5 ст. 3 Закону України від 24.05.2012 № 4865-VI "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" (далі - Закон №4865-VI), яким передбачено, що імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об'єктам права власності (в їх числі - сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости (п.2 ч.3 ст.4 цього Закону) лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу. Однак доводи позивача про порушення процедури громадського обговорення суд визнав необґрунтованими з огляду на положення Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 №989 (далі - Порядок № 989).

22. Зокрема, суд першої інстанції встановив дотримання п.5 Порядку №989 відповідачем, оскільки розпорядження міського голови від 21.12.2015 № 299-р «Про призначення громадського обговорення», інформаційне повідомлення про проведення громадського обговорення щодо перейменування об'єктів топоніміки міста Черкаси було оприлюднене 21.12.2015 на веб-сайті Черкаської міської ради та містило інформацію про дату, зміст, час та місце проведення круглого столу.

23. Посилаючись на мету громадського обговорення, визначену у пунктах 2, 3 Порядку №989, суд першої інстанції дійшов висновку, що громадськість була обізнана та взяла участь у обговоренні питань щодо перейменування вулиць в місті Черкаси, а позивач не була обмежена у свої правах вносити пропозиції стосовно перейменування вулиць і провулків, бути присутньою на громадському обговоренні, подавати запити на інформацію, бути на прийомі у посадових осіб органів державної влади, збирати підписи в підтримку своєї пропозиції щодо нової назви вулиць та провулків.

24. З огляду на відсутність звернень протягом вказаного в оголошенні періоду від мешканців провулку Тельмана з пропозиціями або зауваженнями, та наявність першого звернення від них 29.02.2016, тобто після прийняття спірного рішення відповідачем, суд дійшов висновку про наявність всіх належних доказів, що думка громадськості м.Черкаси взята до уваги, а їх пропозиції стали основою для прийняття спірного розпорядження, що підтверджене протоколом громадського обговорення від 26.01.2016 «Щодо перейменування об'єктів топономіки міста Черкаси».

25. З цих підстав суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

26. Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів суду апеляційної інстанції погодилася зі всіма його висновками та правовою оцінкою, встановила відсутність порушеного права та інтересів позивача спірним рішенням. Тому рішення суду першої інстанції залишила без змін.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

27. Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій, просить їх скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, які вбачає у наступному:

А) суди неправильно застосували ч.5 ст.3 Закону №4865-VI, п.4,5 Порядку №989, ст.ст.2, 7-9, 11, 17, 86, 159, 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшли помилкових висновків, що призвело до прийняття незаконних рішень;

Б) Київський апеляційний адміністративний суд всупереч законодавству ототожнив поняття «строк проведення громадського обговорення» та «строк проведення заходів з громадського обговорення», у зв'язку з чим дійшов неправильного висновку щодо моменту завершення громадського обговорення;

В) процедура громадського обговорення розпочинається оприлюдненням інформаційного повідомлення, а завершується узагальненням та оприлюдненням результатів громадського обговорення. Тому висновок суду апеляційної інстанції про завершення процедури громадського обговорення прийняттям спірного розпорядження вважає помилковим.

Г) суди не врахували, що завершення відповідачем 26.01.2016 громадського обговорення згідно з протоколом, що містить відомості про опрацювання висловлених пропозицій та узагальнення результатів громадського обговорення, було протиправним;

Д) порушення строку громадського обговорення є грубим порушенням законодавства, що унеможливило позивачу та іншим особам взяти участь під час обговорень, внести свої пропозиції, призвело до негативних юридичних наслідків.

28. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надав.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Перевіривши законність оскаржуваного судового рішення, Суд дійшов наступних висновків.

30. У ч. 4 ст. 328 КАС України зазначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

31. Суд касаційної інстанції згідно з ч.ч. 1-2 ст. 341 КАС України переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Водночас Суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

32. Оцінивши доводи касаційної скарги, Суд врахував, що суди першої та апеляційної інстанції повно встановили фактичні обставини справи, надали детальну оцінку аргументам осіб, які брали участь у розгляді справи, правильно дійшли висновку про те, що спірні відносини регулюються Законом України №317-VIII, Законом №4865-VI та Порядком №989.

33. Пунктом 4 Порядку № 989 визначено, що громадське обговорення включає: оприлюднення інформаційного повідомлення, опрацювання організаторами громадського обговорення висловлених пропозицій (зауважень) щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та проведення аналізу поданих пропозицій (зауважень), узагальнення та оприлюднення результатів громадського обговорення.

Тому твердження позивача про те, що процедура громадського обговорення розпочинається оприлюдненням інформаційного повідомлення, а завершується узагальненням та оприлюдненням результатів громадського обговорення, та про помилковість висновку суду апеляційної інстанції про завершення процедури громадського обговорення прийняттям спірного розпорядження Суд вважає обґрунтованими.

34. Суд звертає увагу, що суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірність оскаржуваного рішення, мотивуючи дотриманням встановлених законодавством строків на прийняття рішень щодо перейменування окремих топонімічних об'єктів. Однак суди не взяли до уваги встановлені законом строки, протягом яких представникам громадськості надано право взяти участь у прийняті рішення суб'єктом владних повноважень шляхом громадського обговорення.

35. Абзацом 2 пункту 5 Порядку № 989 встановлено, що строк проведення громадського обговорення обчислюється з дня оприлюднення відповідного інформаційного повідомлення і повинен становити не менш як два місяці.

Тобто законодавством встановлений мінімально можливий строк, протягом якого відбуваються відповідні заходи, і цей строк не може бути меншим за два місяці.

36. Відповідно до п.6 Порядку № 989 пропозиції (зауваження) учасників громадського обговорення подаються у письмовій чи усній формі, надсилаються електронною поштою із зазначенням прізвища, імені, по батькові та адреси особи, яка їх подає, у строк, передбачений в інформаційному повідомленні про проведення громадського обговорення, але не менш як протягом 30 днів з дати опублікування повідомлення про його проведення.

37. Оскільки суди встановили і сторонами не заперечується, що офіційне оприлюднення оголошення про громадське обговорення опубліковане 21.12.2015, Суд погоджується з твердженням позивача у касаційній скарзі, що строк проведення громадського обговорення повинен тривати не менш як два місяці, тобто до 21.02.2016.

38. У ході проведення конференцій, форумів, громадських слухань, засідань за круглим столом, зборів, зустрічей з громадськістю у рамках громадського обговорення ведеться протокол, у якому фіксуються всі пропозиції (зауваження). Організатор громадського обговорення протягом 14 днів після закінчення строку подання пропозицій (зауважень) узагальнює їх та готує звіт, у якому зазначаються найменування організатора, зміст питання, що виносилося на громадське обговорення, інформація про осіб, які взяли участь в обговоренні порушеного питання, а також узагальнений аналіз пропозицій (зауважень), що надійшли під час проведення громадського обговорення.

39. Суди попередніх інстанцій встановили, що протягом часу громадського обговорення і до часу прийняття оскаржуваного рішення від позивача не надходило пропозицій. Перше звернення надійшло 29.02.2016, тобто після прийняття рішення. Матеріали справи не містять доказів щодо намірів або участі позивача у таких обговореннях до часу прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження.

Порушення процедури громадського обговорення, саме по собі, не може бути підставою для скасування рішення, прийнятого за наслідками такого обговорення, якщо це не призвело до порушення індивідуальних прав позивача.

З огляду на вищевказане, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що спірне розпорядження не порушує прав позивача, а тому підстави для його скасування відсутні.

40. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України (у чинній редакції) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

41. Порушення норм процесуального права відповідно до ч.2 ст.351 КАС України може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

42. Оскільки Верховний Суд порушень норм матеріального та (або) процесуального права не встановив, а помилковість окремих висновків судів не вплинула на правильність вирішення спору та не призвела до прийняття незаконних рішень, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

43. Законом не передбачено відшкодування судових витрат особі, якій у задоволенні касаційної скарги відмовлено.

Керуючись ст.ст. 350-356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя Я.О.Берназюк