Справа № 803/541/18
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року ЛуцькСправа № 803/541/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю представників позивача Вінцюк Ю.Б., Крючкова В.О.,

представників відповідача Джам Ю.І., Матвійчук Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування приписів,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Ківерцівське лісове господарство» (далі - ДП «Ківерцівське ЛГ», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі - Держекоінспекція у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування припису №000202 від 28.02.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28-29.12.2017 Державною екологічною інспекцією у Волинській області на території ДП «Ківерцівське ЛГ» проведено позаплановий захід державного нагляду на підставі звернення громадянина ОСОБА_5 від 11.12.2017 та листа Державної екологічної інспекції України №Б 1077 (ДЕІ) від 12.12.2017 щодо порушення встановленого природно-заповідного режиму загально зоологічного заказника місцевого значення «Зубр» щодо розміщення на його території мисливських веж. За результатами вказаної перевірки складено акт щодо додержання суб'єктом господарювання вимог у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №61, яким встановлено порушення статті 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а саме: порушення встановленого природно-заповідного режиму в частині розміщення мисливських веж для полювання на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр».

На підставі вказаного акта перевірки, 29.12.2017 відповідачем винесено припис №000129 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, яким директора ДП «Ківерцівське ЛГ» зобов'язано в термін до 15.02.2018 ліквідувати мисливські вежі на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр».

07.02.2018 у відповідь на вказаний припис позивач повідомив Державну екологічну інспекцію у Волинській області про те, що мисливські вежі використовуються для проведення виїзних семінарів мисливствознавців, єгерів та з метою ведення щорічного обліку мисливських тварин, а не для проведення колективних та облавних полювань.

В період з 22.02.2018 по 23.02.2018 Державною екологічною інспекцією у Волинській області на території ДП «Ківерцівське ЛГ» проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) з метою перевірки виконання припису Державної екологічної інспекції у Волинській області №000199 від 29.12.2017.

За результатами вказаної перевірки складено акт №76, яким встановлено порушення позивачем статті 188-5 КУпАП - невиконання розпоряджень чи приписів посадових осіб, органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища.

23.02.2018 ДП «Ківерцівське ЛГ» було подано заперечення на акт перевірки з обґрунтуванням використання мисливських веж, однак вказані заперечення не були взяті до уваги відповідачем, і як наслідок, було винесено припис №000202 від 28.02.2018, яким ДП «Ківерцівське ЛГ» зобов'язано ліквідувати мисливські вежі на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр».

Позивач не погоджується з порушеннями, викладеними у приписі №000202 від 28.02.2018, вважає його протиправним та таким що підлягає скасуванню, оскільки ДП «Ківерцівське ЛГ» використовує мисливські вежі виключно з метою ведення щорічного обліку мисливських тварин та спостереження за ситуацією в заказнику, а також для проведення навчальних семінарів посадових осіб Державної лісової охорони.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини четвертої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017, далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 12.04.2018 №9/885 (а. с. 63-68) відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області правомірно було винесено припис №000202 від 28.02.2018, оскільки ДП «Ківерцівське ЛГ» використовує мисливські вежі всупереч приписів статті 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та незаконно здійснює полювання у загальнозоологічному заказнику місцевого значення «Зубр» з використанням мисливських веж.

Відповіді на відзив позивачем не подано.

17.04.2018 позивачем подано заяву №329 від 16.06.2018 про збільшення позовних вимог, згідно якої ДП «Ківерцівське ЛГ» просить визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Волинській області від 29.12.2017 №000199.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просили позов задовольнити повністю з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та просили суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Частина 1 статті 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що працівниками Державної екологічної інспекції у Волинській області в період 28-29.12.2017 на підставі звернення громадянина ОСОБА_5 від 11.12.2017 та листа Державної екологічної інспекції України №Б 1077 (ДЕІ) від 12.12.2017, наказу на проведення позапланової перевірки від 27.12.2017 №315 та направлення на проведення позапланової перевірки від 27.12.2017 №981 проведено позаплановий захід державного нагляду на території ДП «Ківерцівське ЛГ» щодо порушення встановленого природно-заповідного режиму загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» щодо розміщення на його території мисливських веж.

За результатами проведення позапланового заходу на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» виявлено 127 мисливських веж, чим порушено приписи статті 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та складено акт щодо додержання суб'єктом господарювання вимог у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №61 про порушення встановленого природно-заповідного режиму в частині розміщення мисливських веж для полювання на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» (а. с. 9-14).

На підставі вказаного акта перевірки, 29.12.2017 відповідачем винесено припис №000129 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, яким директора ДП «Ківерцівське ЛГ» зобов'язано в термін до 15.02.2018 ліквідувати мисливські вежі на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» (а. с. 15-16).

Як слідує з матеріалів справи, 07.02.2018 у відповідь на вказаний припис позивач повідомив Державну екологічну інспекцію у Волинській області про те, що мисливські вежі використовуються для проведення виїзних семінарів мисливствознавців, єгерів та з метою ведення щорічного обліку мисливських тварин, а не для проведення колективних та облавних полювань(а. с. 20-22).

Разом з тим, в період з 22.02.2018 по 23.02.2018 Державною екологічною інспекцією у Волинській області на підставі наказу на проведення позапланової перевірки від 21.02.2018 №66 та направлення від 21.02.2018 №80 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ДП «Ківерцівське ЛГ» з метою перевірки виконання припису Державної екологічної інспекції у Волинській області №000199 від 29.12.2017, за результатами якої складено акт №76, яким встановлено порушення позивачем статті 188-5 КУпАП - невиконання розпоряджень чи приписів посадових осіб, органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища та повторно винесено припис №000202 від 28.02.2018, яким ДП «Ківерцівське ЛГ» до 15.03.2018 зобов'язано ліквідувати мисливські вежі на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» (а. с. 23-34, 38).

Крім того, за невиконання вимог припису №000199 від 29.12.2017 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.02.2018 №001373 відносно директора ДП «Ківерцівське ЛГ» ОСОБА_6 та винесено постанову №000977 від 23.02.2018 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

У відповідь на припис №000202 від 28.02.2018 позивач 12.03.2018 повідомив Державну екологічну інспекцію у Волинській області про те, що мисливські вежі використовуються ДП «Мисливське господарство «Звірівське» для проведення виїзних семінарів мисливствознавців, єгерів та з метою ведення щорічного обліку мисливських тварин, а не для проведення колективних та облавних полювань. На території заказника впроваджуються біотехнічні заходи, які направлені на поліпшення умов існування тварин, основною метою яких є охорона звірів, підгодівля, підвищення захисних властивостей угідь, регулювання чисельності хижаків (а. с. 39-41).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об'єктів визначені Законом України «Про природно-заповідний фонд України»№2456-ХІІ від 16.06.1992 (далі - Закон №2456-ХІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону №2456-ХІІ межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Як встановлено судом, загальнозоологічний заказник місцевого значення «Зубр» створений у відповідності до рішення Волинської обласної ради від 18.08.2000 №132/6 «Про збереження та розвиток природно-заповідного фонду області» (з наступними змінами).

Разом з тим, Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації 18.07.2014 ДП «Ківерцівське ЛГ» згідно охоронного зобов'язання №232 передано під охорону та дотримання встановленого режиму територія Загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» загальною площею 5530 га у межах землекористування ДП «Ківерцівське ЛГ»: Звірівське лісництво кВ.1-16, 21-27, 31-37, 43, 44 (2343,6 га); Муравищанське лісництво кВ. 1-7, 12, 23, 24, 31-36, 43-47, 49 (2455 га); Сокиричівське лісництво кВ. 1-5, 9-13, 123-129 (558,4 га); Дернівська сільська рада (173 га) (а. с. 56).

Згідно із частиною першою статті 25 Закону №2456-ХІІ заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів.

Статтею 3 Закону №2456-ХІІ визначено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об'єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища.

Залежно від походження, інших особливостей природних комплексів та об'єктів, що оголошуються заказниками чи пам'ятками природи, мети і необхідного режиму охорони заказники поділяються на ландшафтні, лісові, ботанічні, загальнозоологічні, орнітологічні, ентомологічні, іхтіологічні, гідрологічні, загальногеологічні, палеонтологічні та карстово-спелеологічні.

Загальнозоологічний заказник - природно-заповідна територія, що створюється задля забезпечення охорони різноманітного тваринного світу, також є значним природним резервом мисливської фауни.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, саме таким об'єктом природно-заповідного фонду є загальнозоологічний заказник місцевого значення «Зубр», на території якого для досягнення поставленої мети - забезпечення охорони різноманітного тваринного світу створюються, запроваджуються та впроваджуються різноманітні, передбачені нормами закону методи, заходи та засоби.

Відповідно до статті 8 Закону №2456-ХІІ збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом:

встановлення заповідного режиму;

організації систематичних спостережень за станом заповідних природних комплексів та об'єктів;

проведення комплексних досліджень з метою розробки наукових основ їх збереження та ефективного використання;

додержання вимог щодо охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля;

запровадження економічних важелів стимулювання їх охорони;

здійснення державного та громадського контролю за додержанням режиму їх охорони та використання;

встановлення підвищеної відповідальності за порушення режиму їх охорони та використання, а також за знищення та пошкодження заповідних природних комплексів та об'єктів;

проведення широкого міжнародного співробітництва у цій сфері;

проведення інших заходів з метою збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Як встановлено з пояснень представників позивача в ході судового засідання, на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» серед вищевказаних критеріїв, впроваджуються біотехнічні заходи, які направлені на поліпшення умов існування дичини. Тобто, основною метою діяльності заказника є охорона тварин, їх підгодівля, підвищення захисних властивостей угідь, регулювання чисельності хижаків.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що мисливські вежі на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» використовуються позивачем з метою спостереження за ситуацією заказнику, що забезпечує можливість оперативного реагування , наприклад, у випадку пожежі.

Статтею 26 Закону №2456-ХІІ на територіях заказників забороняються суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник.

Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог охорони навколишнього природного середовища.

Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов'язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками відповідача, ДП «Ківерцівське ЛГ» неодноразово повідомляло Державну екологічну інспекцію у Волинській області про відсутність будь-яких порушень та дотримання усіх зобов'язань, передбачених Охоронним зобов'язанням №232 від 18.07.2014.

Крім того, суд звертає увагу на те, що рішенням Волинської обласної ради від 24.11.2014 №31/16 «Про надання мисливських угідь у користування» кв. 1-45, 47-52 Звірівського лісництва ДП «Ківерцівське лісове господарство» було виділено у користування терміном на 25 років ДП «Мисливське господарство «Звірівське» (а. с. 44-47).

Законом України «Про мисливське господарство та полювання» визначено правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечує рівні права усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, організації охорони, регулювання чисельності, використання та відтворення тваринного світу.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» користувачі мисливських угідь - спеціалізовані мисливські господарства, інші підприємства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь; мисливство - вид спеціального використання тваринногосвіту шляхом добування мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах у межах мисливських угідь; мисливське господарство як галузь - сфера суспільного виробництва, основними завданнями якого є охорона, регулювання чисельності диких тварин, використання та відтворення мисливських тварин, надання послуг мисливцям щодо здійснення полювання, розвиток мисливського собаківництва

Статтею 21 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» визначено, що ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь.

Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку.

Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь.

Форма договору встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Для потреб мисливського господарства користувачі мисливських угідь мають право у встановленому порядку, за згодою власників або користувачів земельних ділянок, будувати на мисливських угіддях необхідні будівлі та біотехнічні споруди, вирощувати кормові культури, створювати захисні насадження, проводити штучне обводнення, здійснювати інші заходи, пов'язані з веденням мисливського господарства, які не суперечать законодавству та інтересам власників або користувачів земельних ділянок.

Відносини між власниками або користувачами земельних ділянок і користувачами мисливських угідь регулюються відповідними договорами.

Згідно договору про умови ведення мисливського господарства від 10.10.2017, укладеного між Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ДП «Мисливське господарство «Звірівське» слідує, що ДП «Мисливське господарство «Звірівське» має право у встановленому порядку за згодою власників або користувачів земельних ділянок, зводити у мисливських угіддях необхідні будівлі та біотехнічні споруди, вирощувати кормові культури, створювати захисні насадження, проводити штучне обводнення, здійснювати інші заходи, пов'язані з веденням мисливського господарства, які не суперечать законодавству та інтересам власників або користувачів земельних ділянок (а. с. 52-55).

Отже, основним завданням ДП «Мисливське господарство «Звірівське» є охорона мисливських угідь та підгодівля і відтворення диких тварин.

Суд, проаналізувавши наведені норми чинного законодавства та умови договору про умови ведення мисливського господарства від 10.10.2017 дійшов висновку, що мисливські вежі використовуються ДП «Мисливське господарство «Звірівське» для проведення виїзних семінарів мисливствознавців, єгерів та з метою щорічних обліків мисливських тварин. Крім того, мисливські вежі на території ДП «Мисливське господарство «Звірівське» в межах загального зоологічного заказника місцевого значення «Зубр» були облаштовані з метою забезпечення проведення на належному рівні виїзної колегії Державного комітету лісового господарства України в жовтні 2010 року.

При цьому, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, мисливські вежі, встановлені на території ДП «Мисливське господарство «Звірівське» не використовуються для проведення колективних та облавних полювань, що не суперечить приписам статті 26 Закону України №2456-ХІІ.

Крім того, нормами Закону №2456-ХІІ не передбачено жодних заборон щодо встановлення мисливських веж на території загальнозоологічного заказника.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також зазначає, що ні в ході судового засідання, ні з пояснень представників відповідача, ні з поданих письмових доказів не встановлено факту використання мисливських веж для полювання чи іншої діяльності, яка заборонена чинним законодавством.

Таким чином, викладені в оскаржуваних приписах вимоги щодо ліквідації мисливських веж на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Зубр» суд вважає необґрунтованими та безпідставними, тому приписи Державної екологічної інспекції у Волинській області від 29.12.2017 №000199 та від 28.02.2018 №000202 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, оскільки позивач сплатив судовий збір в сумі 3 524,00 грн. згідно із платіжними дорученнями №13128 від 22.03.2018 (а. с. 2) та №13394 від 16.04.2018 (а. с. 102), тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати приписи Державної екологічної інспекції у Волинській області від 29.12.2017 №000199 та від 28.02.2018 №000202.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця С.Бандери, будинок 20, ) на користь Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» (45200, Волинська область, Ківерцівський район, місто Ківерці, вулиця Кузнєцова, будинок 4, ) судовий збір у розмірі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський

Повне судове рішення складено 07.05.2018.