Справа № 462/1638/18
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1638/18
Провадження № 2-а/462/116/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

за участю секретаря Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Баб»яка Івана-Святослава Юрійовича до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській області ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22 березня 2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, БР № 428768 від 22 березня 2018р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо нього у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.03.2018р. інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській області, лейтенантом поліції ОСОБА_1 винесено постанову серії БР № 428768, згідно якої його визнано винним за ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП та оштрафовано на 425 грн., так як він о 03.45 год. 22.03.2018р. на перехресті вул. Городоцька-вул. Озаркевича у м. Львові здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е, а також не пред»явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.4.а ПДР України. В подальшому був зупинений працівника патрульної поліції. Однак він, 22 березня 2018 року близько 03- ої години 45-ти хвилин, рухався по вулиці Городоцькій з дозволеною швидкістю, керуючи транспортним засобом VW Passat з державним номерним знаком ВС3805АН. Підїждаючи до перехрестя вулиць Городоцька - Озаркевича приблизно за 3-5 метрів до стоп-лінії світлофора ввімкнувся миготливий зеленний сигнал світлофора. Врахувавши дорожні обставини (гололід) він вирішив не застосовувати екстрене гальмування, продовжити рух і завершити маневр, щоб не опинитись в зоні для руху пішоходів (регульованому пішохідному переході) і щоб його автомобіль не занесло на бордюр чи тротуар. Коли він завершував маневр переїзду, (колеса машини знаходились на стоп-лінії), увімкнувся жовтий сигнал світлофора. Завершив маневр і далі рухався по вулиці Городоцькій.Після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, він заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення і попросив згідно статті 268 КУпАП ознайомити його з матеріалами справи, а саме відеофіксацією події, на що інспектори почали кричати та вимагати у нього документи. Баб»як І.-С.Ю. відмовився показувати їм документи просто так і наголосив, що в нього вони всі є і що він їх пред'явить на законну вимогу, а саме при розгляді справи, на що інспектор патрульної поліції ОСОБА_1 відповів, що розгляд справи вже закінчився. На прохання інспектора патрульної поліції ОСОБА_1 пред»явити документи, що посвідчують особу, він відразу предявив паспорт громадянина України ( ID картку). Згодом інший інспектор патрульної поліції на своєму планшеті показав йому відеозапис, на якому чітко не видно чи це саме його автомобіль рухався перед патрульним автомобілем та на який сигнал світлофора він здійснив рух. Крім того, інспектор патрульної поліції ОСОБА_1 не розяснив йому права та обовязки, не взяв до уваги його письмове пояснення, так як пояснив, що вже визнав його винним, чим порушив вимоги ст.268 КУпАП. Також даний інспектор порушив вимоги ст. 278-282 КУпАП. З огляду на зазначене, вважає, що постанова серії БР № 428768 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 23.03.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що повідомлено сторони.

Позивач у судове засідання не з"явився, проте подав суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справи у його відсутності, що суд вважає за можливе.

Інспектор взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській області ОСОБА_1, який належним чином повідомлявся про розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській області ОСОБА_1І, який до суду не зявився, відзиву суду не подав, будучи належним чином повідомленим про час і місце судових засідань повістками, так як наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, відносно позивача 22.03.2018р. винесено постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 428768, за якою Баб»як І.-С.Ю. о 03.45 год. 22.03.2018р. на перехресті вул. Городоцька-вул. Озаркевича у м. Львові здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е, а також не пред»явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.4.а ПДР України, чому Баб»яка І.-С.Ю. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн. /а.с.7/, і копію вказаної постанови йому відразу було вручено на руки.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз"їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.4. Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

Згідно з п. 2.1. Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до вимог п. 8.7.3. е Правил дорожнього руху України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції, при винесенні такої не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення доводів позивача, на які він посилається як на підставу, що не порушував правил дорожнього руху, яке стосуєтьсяпроїзду ним перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та не пред»явлення ним посвідчення водія на вимогу інспектора патрульної поліції.

Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими субєкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

За наведеного, суд приймає до уваги покликання позивача в позовній заяві, щовін не порушував вимоги п. 8.7.3.е та п. 2.4.а. Правил дорожнього руху України, так як о 03.45 год. 22.03.2018р. на перехресті вул. Городоцька-вул. Озаркевича у м. Львові, керуючи автомобілем VW Passat з державним номерним знаком ВС3805АН, він нездійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, а посвідчення водія не пред»явив інспектору поліції лише тому, що не було законної вимоги останнього.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази. На яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в ціому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або вразування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження того, що Баб»як І.-С.Ю. порушив вимоги п. 8.7.3.е, п. 2.4.а ПДР України, суд вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 428768 від 22.03.2018р. про притягнення Баб»яка І.-С.Ю. до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП слід скасувати.

Відповідно до ч. 3. п.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245 КАС України і ст.ст.122, 222, 286, 288 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 428768 від 22.03.2018р. про притягнення Баб»яка Івана-Святослава Юрійовича до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП скасувати, а адміністративне провадження по цьому факту щодо нього закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку визначеному ч. 4 ст. 286 та ст. 297 КАС України.

Повне судове рішення складено 26.04.2018р.

Суддя: