Справа № 808/4062/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 квітня 2018 року

Київ

справа №808/4062/16

касаційне провадження №К/9901/34355/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду України від 09.01.2018 у справі №808/4062/16 Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ СТАЛЬТРАНС» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною відмови та визнання декларації поданою,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМУ СТАЛЬТРАНС» звернулося до адміністративного суду з позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною відмови у прийнятті декларації та визнання декларації поданою.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 15.05.2017 позовні вимоги задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.01.2018 відмовив Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2017.

Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області 02.03.2018 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, пункту 8 статті 129 Конституції України, статті 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»

Верховний Суд ухвалою від 15.03.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) щодо надання касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, та вимог частини четвертої цієї ж статті щодо надання документу про сплату судового збору в установленому порядку та розмірі, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

У встановлений ухвалою про залишення касаційної скарги без руху строк скаржником надіслано до суду документ про сплату судового збору в установленому порядку та розмірі та касаційну скаргу із нормативним обґрунтуванням позиції податкового органу щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник посилався на те, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, позбавив податковий орган гарантованого права на розгляд його справи в порядку апеляційного оскарження, що порушує принцип рівності сторін перед законом.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду України від 09.01.2018 судом з'ясовано такі обставини.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 05.05.2017 позовні вимоги задовольнив. Визнав протиправною відмову Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області у прийняті податкової декларації ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року. Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період липень 2016 року визнав такою, що подана ТОВ «СМУ СТАЛЬТРАНС» у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме 15.08.2016.

Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області у липні 2017 вперше подала апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05.07.2017 апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишив без руху, у зв'язку з її невідповідністю вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) щодо надання документу про сплату судового збору, та встановив десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документу про сплату судового збору в сумі 1515,80грн.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.07.2017 продовжив процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.09.2017 повернув апеляційну скаргу скаржнику на підставі пункту 1 частини третьої статті 108, з урахуванням частини третьої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, який з урахуванням факту отримання 07.08.2017 відповідачем копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, закінчився 17.08.2017.

Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області 06.11.2017 вдруге звернулась з апеляційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2017. До апеляційної скарги було додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого наведено обставини щодо відсутності коштів для сплати судових витрат під час звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою вперше, оскільки на період встановлення даних щодо безспірного списання коштів не проводилися платіжні доручення боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків державного бюджету, крім захищених.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.11.2017 залишив апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області без руху на підставі вимог абзацу 1 частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), у зв'язку з визнанням наведених підставі пропуску строку апеляційного оскарження неповажними. Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано усунути такі недоліки шляхом надання суду клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин такого пропуску у тридцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суд апеляційної інстанції керувався тим, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали від 17.11.2017 на адресу суду надійшла заява про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області зазначає, що у зв'язку з арештом коштів на рахунках відповідача, останній не мав змоги виконати вимоги ухвали від 05.07.2017 про залишення вперше поданої апеляційної скарги без руху.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.01.2018 визнав наведені підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, у зв'язку з чим відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини четвертої статті 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав суддя-доповідач може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв'язку з чим відмовити у відкритті касаційного провадження згідно з абзацом другим частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Наведені положення процесуального закону в редакції, чинній до 15.12.2017, кореспондуються з положеннями пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції від 03.10.20.17, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 17.11.2017 надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків вдруге поданої апеляційної скарги щодо надання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням інших причин поважності пропуску такого строку. Наведені скаржником у клопотанні, надісланому суду на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави судом апеляційної інстанції повторно визнані неповажними, у зв'язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) -

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судових рішень не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Зі змісту положень Закону України «Про судовий збір», Кодексу адміністративного судочинства України одним із процесуальних обов'язків для реалізації права на звернення до суду, зокрема з апеляційною скаргою, є надання документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб'єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду України від 09.01.2018 у справі №808/4062/16 Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ СТАЛЬТРАНС» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною відмови та визнання декларації поданою.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк