Справа № 569/3935/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 569/3935/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "13" грудня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії , -

суддя в 1-й інстанції - Тимощук О.Я.,

час не зазначено,

місце м.Рівне,

дата складання повного тексту не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив: визнати неправомірними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з приводу відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії зідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 01.12.2015 року, виходячи із 90% від заробітної плати яка відображена в довідці Головного управління ДФС у Рівненській області №15/14з/17-00-05-17 від 24.01.2017 року; зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 01.12.2015 року, виходячи із 90% від заробітної плати яка відображена в довідці Головного управління ДФС у Рівненській області №15/14з/17-00-05-17 від 24.01.2017 року; зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 01.12.2015 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.03.2017 року позовні вимоги в частині з 01.12.2015 по 09.10.2016 залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду.

Постановою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 13.12.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з приводу відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії зідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 01.02.2017 року, виходячи із 90% від заробітної плати яка відображена в довідці Головного управління ДФС у Рівненській області №15/14з/17-00-05-17 від 24.01.2017 року.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" починаючи із 01.02.2017 року, виходячи із 90% від заробітної плати яка відображена в довідці Головного управління ДФС у Рівненській області №15/14з/17-00-05-17 від 24.01.2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулось до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. В апеляційній скарзі зазначає, що чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державним службовцям у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, відмова управління у здійсненні перерахунку пенсії позивача є правомірною.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Рівненському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу».

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та застосовується з 01 грудня 2015 року, посадові оклади працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в тому числі посади, яку займав позивач і з якої йому призначено пенсію.

10 березня 2017 року позивач звернувся до Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області з письмовою заявою про перерахування розміру його пенсії згідно з Законом України «Про державну службу» відповідно постанови КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 року, долучивши довідку Головного управління ДФС у Рівненській області №15/14з/17-00-05-17 від 24.01.2017 року.

Листом №245/10 від 10.03.2017 року Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області було повідомлено, що Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». Тобто, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах Закону України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії - не перераховуються.

Підсумовуючи викладене, з 1 червня 2015 року проведення будь-яких перерахунків пенсійних виплат, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» чинним законодавством не передбачено, а враховуючи внесені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 підстави для видачі довідок для перерахунку пенсій державним службовцям відсутні.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак, дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно статті 37-1 Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, є протиправними.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним законодавством станом на час призначення пенсії позивачу, передбачалось право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, зазнало змін.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (в редакції до 01.05.2016 року) передбачалось, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 (в редакції до 09.12.2015 року) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась, виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Пунктом 5 Постанови КМУ №865 від 31.05.2000 (в редакції до 14.09.2016 року) передбачалось, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», до Постанови №865 внесено зміни, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції.

У зв'язку з внесеними змінами, суд приходить до висновку, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, Постанова КМУ №865 не містила положень про порядок перерахунку пенсії державного службовця, а з 14.09.2016 року втратила чинність на підставі Постанови КМУ №622.

Форма довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям була затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 (абз. 3 п. 1 постанови).

У зв'язку із прийняттям постанови Пенсійного фонду № 15-2 від 04.07.2016 року були виключені абзаци 3 та 4 пункту 1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1, тобто скасована форма довідки про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючими державними службовцями.

На момент виникнення спірних правовідносин (подання позивачем заяви про перерахунок пенсії), ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 06.12.1993 року № 3723-ХІІ, яка передбачала порядок перерахунку призначених пенсій втратила чинність на підставі Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, а як наслідок не підлягає до застосування, починаючи із 01.05.2016 року.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як збільшення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Чинність Закону в часі регламентується нормами ст. 152 Конституції України, а саме: «Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність».

Частина 1 статті 8 Конституції України передбачає, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Таким чином, до спірних правовідносин при розгляді публічно-правового спору щодо перерахунку пенсії позивача із 01.03.2017 року підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, який не передбачає можливості перерахунку пенсій у зв'язку з підняттям заробітної плати працюючим державним службовцям.

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі Ейрі проти Ірландії також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Колегія суддів зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Зазначені обставини судом першої інстанції не прийняті до уваги, а тому, за таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення, тому наявні підстави для її скасування. Доводи апеляційної скарги спростовують висновки викладені у постанові суду першої інстанції, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "13" грудня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "25" квітня 2018 р.