Справа № 370/2681/17
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Київ №370/2681/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Безименної Н.В.,

Троян Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Макарівського районного суду Київської області від 05 лютого 2018 року (суддя Мазка Н.Б.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язаня вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

06 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_2 пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;

- зобов'язати ГУ ПФ України в Київській області відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Київській області № К-6466 від 07.06.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання 50%, премії 24,28%, що входять до розрахунку його пенсії, з 01.01.2016 року без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) на підставі рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- зобов'язати ГУ ПФ України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразово своєчасно недоотримані суми пенсії за минулий час з 01.01.2016 року без обмеження будь-яким строком;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 05 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_2 пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Зобов'язано ГУ ПФ України в Київській області відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Київській області №К-6466 від 07.06.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання 50%, премії 24,28%, що входять до розрахунку його пенсії, з 01.01.2016 року без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) на підставі рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 05 лютого 2018 року по справі №370/2681/17 та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

20 березня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу (вх.№9699), у якому ОСОБА_2 просить рішення Макарівського районного суду Київської області від 05 лютого 2018 року по справі №370/2681/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

30 березня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11024), аналогічного змісту з запереченням на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року за наслідками розгляду клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про розгляд справи № 370/2681/17 у відкритому судовому засіданні, справу № 370/2681/17 призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 квітня 2018 року.

23 квітня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання від позивача, у якому просив розгляд апеляційної скарги проводити без його участі, у зв'язку з неможливістю прибути до суду через незадовільний стан здоров'я та необхідністю лікування.

Інші сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, та відповідно до положень п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ України та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсійне посвідчення НОМЕР_1 видане 23.05.2001 р. (а.с.10)

11.11.2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», якою було встановлено грошове забезпечення поліцейських. Згідно зазначеної Постанови, для поліцейських встановлено грошове забезпечення, що є значно більшим від грошового забезпечення з якого йому нарахована пенсія.

03.02.2017 року за вих. № 1461/05/22-2017 Міністерство внутрішніх справ України направило до Пенсійного фонду України повідомлення про підстави перерахунку пенсії пенсіонерам органів внутрішніх справ України (міліції).

28.03.2017 року за вих. № 9493/02-23 Пенсійний фонд України повідомив свої територіальні органи про підготовку та надання списків пенсіонерів МВС, які мають право на перерахунок пенсії до ліквідаційних комісій УМВС України.

На підставі отриманих списків ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області 07.06.2017 року виготовлено та направлено до Головного управління ПФУ у Київській області довідку за № К-6466, видану на ім'я ОСОБА_2 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 № 988, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, за посадою інспектора управління, відділу (відділення) поліції (а.с. 15).

17.08.2017 року ОСОБА_2 отримав лист від ГУ ПФУ у Київській області за вих.№ 22/М-ПІ від 17.08.2017 року, у якому зазначено, що 16.06.2017 за вих.№29/167 ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області на Управління направлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), серед яких знаходилася і довідка ОСОБА_2 від 07.06.2017 вих.№К-6466. Однак, згідно статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому, перерахунок та виплату перерахованих пенсій буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.14).

Позивач, не погоджуючись із правомірністю бездіяльності відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 набув право на перерахунок пенсії, а посилання відповідача на відсутність фінансування та необхідність виділення додаткових коштів з Державного бюджету України на проведення такого перерахунку є безпідставним, оскільки право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а рішення відповідача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії прийнято у спосіб, який не відповідає статті 22 Конституції України та Закону України «Про Національну Поліцію», яким передбачено проведення перерахунку пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з ч.4 ст. 63 Закону № 2262-XII (у редакції від 07.11.2015) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року №900-VIII статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) (набрала чинності 02 грудня 2015 року) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Зазначене не суперечить вимогам пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, згідно з яким Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Таким чином, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, є підставою для перерахунку пенсії позивачу (колишньому працівнику міліції) на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988.

Судом апеляційної інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ в Київській області було підготовлено та подано ліквідаційній комісії УМВС України в Київській області списки осіб, які мають право на перерахунок пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції). Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Київській області виготовила та направила до ГУ ПФУ в Київській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 (а.с.15), однак перерахунку та виплати пенсії такому здійснено не було, з підстав відсутності відповідного фінансування. Разом з тим, право ОСОБА_2 на перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 пенсійним органом (відповідачем) у листі від 17.08.2017 за №22/М-ПІ не заперечується.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки вказаний вище порядок здійснення перерахунку пенсії у відповідності до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року було дотримано, відповідач, отримавши довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу, зобов'язаний був здійснити відповідний перерахунок, однак такого перерахунку не здійснив, чим допустив бездіяльність.

Разом з тим, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає необґрунтованими, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для не перерахунку та не виплати особі гарантованих виплат.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Така ж позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у зразковій справі № Пз/9901/8/18 (820/6514/17), яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджуються з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі вказує на пропущення позивачем строку позовної давності звернення до суду та наполягає на застосуванні строків позовної давності, оскільки позивач просить здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016, однак до суду такий звернувся більш ніж через шість місяців, а саме: 06 грудня 2017 року, а відтак, апелянт в апеляційній скарзі просить позовні вимоги за період з 01.01.2016 по 05.06.2017 залишити без розгляду.

Такі доводи апелянта суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 2262-ХІІ.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Разом з тим, беручи до уваги доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, викладені в апеляційній скарзі, щодо того, що оскільки законодавець прирівняв колишніх працівників органів внутрішніх справ до поліцейських, то для перерахунку пенсії має враховуватися грошове забезпечення поліцейських, а відтак, надбавки, які виплачувалися ОСОБА_2 у період його служби в органах внутрішніх справ, не можна враховувати для перерахунку пенсії з грошового забезпечення поліцейського, адже вони не виплачується за відповідною посадою, суд зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно із довідкою № К-6466, виданою на ім'я ОСОБА_2 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 № 988, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, за посадою інспектора управління, відділу (відділення) поліції розмір грошового забезпечення позивача складає 5806,65 грн., в тому числі: посадовий оклад 2400,00 грн., оклад за звання капітан поліції 1800,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції (35%) 1470,00 грн., премія (2.41%) 136,65 грн.(а.с. 15).

Однак, в позовній заяві ОСОБА_2 просив суд зобов'язати ГУ ПФ України в Київській області провести перерахунок такому пенсії з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання 50%, премії 24,28%, що входять до розрахунку його пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі вимоги позивача були задоволені судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 3, 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок пенсії) перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до абзацу 7 пункту 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

З урахуванням абзацу 7 пункту 5 Порядку № 45, суд зазначає, що оскільки надбавка за особливо важливі завдання, яку отримував позивач під час проходження служби, на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії вже не виплачувалась, так як була скасована, тому така надбавки правомірно не вказана у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 та не може бути врахована для перерахунку пенсії.

Така ж позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 12 березня 2018 року у зразковій справі № Пз/9901/1/18 (802/2196/17-а).

Також, колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції щодо зобов'язання ГУ ПФ України в Київській області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії з включенням до сум грошового забезпечення премії у розмірі 24,28%, що входить до розрахунку його пенсії, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Оскільки для розрахунку премії позивачу було взято грудень 2015 року, протягом якого премія становила 2,41 % за відповідною посадою (інспектор Управління, відділу (відділення) поліції), то висновок суду першої інстанції про наявність підстав для виплати такої премії в розмірі 24,28 % та задоволення позовних вимог в цій частині є помилковим.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, враховуючи при цьому доводи сторін, а також наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Також, рішенням суду першої інстанції було зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 починаючи виплату з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру, з чим не може погодитися суд апеляційної інстанції та вважає задоволення вимог позивача у цій частині передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, захист прав, свобод та інтересів слід відрізняти від їх охорони. Охорона прав та інтересів має на меті запобігти їх порушенню. Охорона здійснюється шляхом встановлення відповідних норм права, правових стимулів, заборон тощо. Натомість, захист прав здійснюється виключно у разі їх порушення.

Таким чином, під час розгляду справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, а позивачу при зверненні до суду із позовом до суб'єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства слід довести попереднє виникнення між сторонами у справі публічно-правових відносин та порушення своїх прав.

Водночас, в даному випадку позивачем не заперечується той факт, що на даний час відповідачем не обмежено максимальний розмір його пенсії, так як ОСОБА_2, відповідно до листа за вих. № 22/М-ПІ від 17.08.2017 року, взагалі не було здійснено перерахунок та виплату пенсії, однак вважаючи, що такі обмеження будуть застосовані в майбутньому, позивач наголошує на необхідності задоволення позовних вимог в цій частині також.

В свою чергу, передчасне задоволення таких вимог суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині помилковим, а самі вимоги - передчасними.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить висновку, що доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції, під час ухвалення оскаржуваного рішення, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог про зобов'язання ГУ ПФ України в Київській області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання 50%, та премії у розмірі 24,28%, що входять до розрахунку його пенсії, з 01.01.2016 року без обмеження максимального розміру пенсії, а тому, у відповідності до ст.317 КАС України, рішення Макарівського районного суду Київської області від 05 лютого 2018 року підлягає частковому скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 05 лютого 2018 року скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання 50%, та премії у розмірі 24,28% без обмеження максимального розміру пенсії і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Макарівського районного суду Київської області від 05 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у ч. 5 ст. 291 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді Н.В. Безименна

Н.М. Троян