Справа № 810/1508/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року справа № 810/1508/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль Хаус" про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Київській області з позовом до ТОВ "Текстиль Хаус" про стягнення податкового боргу у розмірі 156271,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась та наявна заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість у сумі 156271,00 грн. Дана заборгованість підтверджується деклараціями та корінцем податкової вимоги. Враховуючи те, що податковим органом було здійснено заходи спрямовані для погашення вказаної податкової заборгованості, однак така залишається не погашеною, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить стягнути її в примусовому порядку.

Відповідач з позовом частково не погодився, надав до суду письмовий відзив, де зазначив, що податковий орган дійшов хибного висновку про заборгованість ТОВ "Текстиль Хаус" у сумі 156217,00 грн, так як дійсна сума заборгованості становить 99302,00 грн, оскільки відповідач у добровільному порядку погашає податкові зобов`язання.

На підставі статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текстиль Хаус" () зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є платником податків та знаходиться на обліку у Бориспільському відділенні Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

За результатами фінансово-господарської діяльності станом на 17.11.2017 за відповідачем перед Державним бюджетом України рахується податкова заборгованість у розмірі 156271,00 грн.

Податковий борг складається із самостійно визначених зобов`язань з податку на додану вартість на підставі поданих ТОВ "Текстиль Хаус" декларацій, а саме:

- податкова декларація з ПДВ № від 17.03.2017, в якій нараховано суму зобов`язань у розмірі 4542,00 грн (а.с 19);

- податкова декларація з ПДВ № від 18.04.2017, в якій нараховано суму зобов`язань у розмірі 35277,00 грн (а.с.18);

- податкова декларація з ПДВ № від 19.05.2017, в якій нараховано суму зобов`язань у розмірі 7427,00 грн (а.с.17);

- податкова декларація з ПДВ № від 19.06.2017, в якій нараховано суму зобов`язань у розмірі 18286,00 грн (а.с.16);

- податкова декларація з ПДВ № від 20.07.2017, в якій нараховано суму зобов`язань у розмірі 40450,00 грн (а.с.15);

- податкова декларація з ПДВ № від 16.08.2017, в якій нараховано суму зобов`язань у розмірі 16129,00 грн (а.с.14);

- податкова декларація з ПДВ № від 18.09.2017, в якій нараховано суму зобов`язань у розмірі 34160,00 грн (а.с.13).

Вказана сума узгодженого зобовязання у встановлений законом строк сплачена не була. Відтак, керуючись статтею 59 Податкового кодексу України, позивачем була виставлена податкова вимога форми «Ю» від 14.07.2017 №171/17( а.с.12).

У добровільному порядку відповідач узгоджені податкові зобов'язання не сплатив, тому на виконання вимог статті 59 ПК України Головним управлінням ДФС у Київській області, відповідачу було направлено рекомендованим листом вказану податкову вимогу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення №754 (зворот а.с.12).

У зв'язку із тим, що податкова вимога форми «Ю» від 14.07.2017 №171/17 залишається не виконаною, у позивача виникла необхідність для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

За приписами, наведеними у статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, у випадку визначення податкового (грошового) зобовязання органом ДФС граничним днем сплати буде десятий календарний день, що настає за днем отримання платником відповідного податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У силу підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, самостійно нараховані відповідачем суми податкового зобовязання, а також грошове зобовязання, визначене в податковому повідомленні-рішенні, та нарахована пеня, які не було оскаржено в установленому законом порядку, є узгодженим податковим боргом.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ "Текстиль Хаус" подало до суду відзив, яким частково визнало податковий борг, посилаючись на те що за період вересень 2017 року - березень 2018 року ним, в рахунок боргу, було сплачено 56969, 00 грн.

На підтвердження такої сплати відповідачем надано податкові декларації з податку на додану вартість з вересня 2017 року по березень 2018 року.

Однак, суд зазначає, що вказані декларації не є доказом сплати податкового зобов`язання, з огляду на наступне.

Доказом сплати податкового боргу відповідач вважає подані ним декларації з податку на додану вартість, проте дослідивши податкові декларації ТОВ "Текстиль Хаус", суд звертає увагу на те, що з вересня 2017 року відповідач відносив від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, але не спрямовував його у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, про що свідчить розділ ІІІ "Розрахунки за звітний період" кожної декларації, починаючи з вересня 2017 року.

Таким чином, відповідач лише накопичував податковий кредит не використовуючи його для погашення утвореного податкового боргу, що у свою чергу, у розрізі Податкового законодавства, не може вважатися фактичною сплатою податкового зобов`язання.

Отже, загальна сума податкового боргу, що підлягає сплаті відповідачем, становить 156271,00 грн.

Зазначений факт підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до Державного бюджету у розмірі 156271,00 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль Хаус" (АДРЕСА_1, ) до Державного бюджету України податкову заборгованість у сумі 156271 (сто п`ятдесят шість тисяч двісті сімдесят одна ) грн 00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.