Справа № 815/1891/18
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1891/18
УХВАЛА

27 квітня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали заяви Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (інші сторони - Арцизький районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1), в якій Управління просить суд замінити стягувача з управління Пенсійного фонду в Арцизькому районі на Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (, вул. Соборна,27б, м.Арциз, 68404) та поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 була зареєстрована в управлінні Пенсійного фонду України в Арцизькому районі як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. У зв'язку з тим, що станом на 19.02.2013 року у платника утворилась недоїмка зі сплати єдиного внеску, управлінням Пенсійного фонду України в Арцизькому районі 19.02.2013 року була виписана вимога ОСОБА_1 про сплату недоїмки № Ф-269-У на суму 1724,29 грн. Заявник вказує, що відповідно до абз. 5 п. 6.3 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування N 21-5, 27.09.2010 року вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. У зв'язку з тим, що боржником в добровільному порядку заборгованість не була сплачена, управління звернулось до органу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження та стягнення заборгованості в примусовому порядку.

У вищевказаній заяві Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області вказує, що 01.10.2013 року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» N 406-УІІ, 04.07.2013 року, відповідно до якого адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється органом доходів і зборів, але відпрацювання заборгованості по вимогам, які були виписані управліннями Пенсійного фонду та до набрання чинності цим законом, залишилось в межах компетенції Пенсійного фонду.

21.12.2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №988 „Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України", відповідно до якої реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 1, реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 2, перейменовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 3. Відповідно до додатку 1 територіальні органи Пенсійного фонду України, а саме управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області, управління Пенсійного фонду України у Тарутинському районі Одеської області реорганізуються шляхом злиття у Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області. На виконання вищевказаної постанови юридичні особи - управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі, управління Пенсійного фонду України у Тарутинському районі 31.03.2017 року припинили свою діяльність за рішенням засновників та 31.03.2017 створено Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, , юридична адреса: вул. Соборна, будинок 27 Б, м. Арциз. Новостворене об'єднане управління є правонаступником припинених юридичних осіб.

З посиланням на положення ч. 5 ст. 15, ч.2 ст. 74 Закону України № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», ст.ст.17, 18. 104-106, ч. 1 ст. 264 КАС України заявник просить суд замінити відповідну сторону її правонаступником, а саме управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі на Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Окрім того, Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області вказує, що постановою Державної виконавчої служби від 29.06.2017 року, яка надійшла до управління 21.07.2017 року, повернуто виконавчий документ стягувачу. 08.08.2017 Арцизьке об'єднане управління направило зазначений виконавчий документ до виконавчої служби повторно, але Арцизьким районним відділом державної виконавчої служби 12.09.2017 року листом № 29-43/7549 від 11.09.2017 документи повернуті заявнику.

З посиланням на положення ч.1 ст.12, п.2 ч.1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження" та у зв'язку із поданням заяви на заміну сторони виконавчого провадження, заявник просить суд поновити строк для подання вимоги до державної служби згідно ст.261 КАС України.

Розглянувши заяву Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається, зокрема, на положення ст.261 КАС України «поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання» та ст.264 КАС України «заміна сторони виконавчого провадження».

Суд зазначає, що з 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII, і питання щодо заміни сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання врегульовані іншими нормами.

Так, ч.1 ст.264 КАС України, в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року, було визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з ч.1 ст.379 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, норма ст.379 КАС України, на відміну від норми ст.264 КАС України, чітко визначає, що суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.1 ст.376 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) стягувачам, які пропустили строк пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Арцизьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області додано до заяви про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №53531298 від 29.06.2017 року, з якої вбачається, що виконавче провадження ВП № 53531298 відкрито на підставі вимоги управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про сплату боргу № Ф-269-У від 19.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу в розмірі 1724,59 грн.

Копію вказаної вимоги про сплату недоїмки № Ф-269 від 19.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 заявником додано до заяви про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа

Абзацом 2 частини 4 статті 25 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до абз.7 п.3 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно з ч.1 ст.1 КАС України, Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Відповідно до п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 150 рішення Європейського суду з прав людини від 21.06.2011 року у справі "Фруні проти Словаччини", яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року (Заява № 21722/11), Суд зазначив, що згідно з практикою Суду, метою терміну "встановлений законом" у статті 6 Конвенції є гарантування того, що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розділом 4 КАС України (в тому числі ст.379 КАС України) врегульовано процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

При цьому Арцизьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області заява про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа подана на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-269-У від 19.02.2013 року ОСОБА_1, а не на підставі судового рішення в адміністративній справі.

Враховуючи, що виконавчим документом у виконавчому провадженні є вимога про сплату недоїмки, а не рішення суду в адміністративний справі, суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання на підставі приписів КАС України, а саме: ч.1 ст.379 КАС України та ч.1 ст.376 КАС України.

Згідно з ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-269-У від 19.02.2013 року року її винесено ОСОБА_1

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані розділом 6 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що дана заява про заміну сторони виконавчого провадження та про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що справи за позовам про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), в тому числі вимоги про сплату боргу, належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду (ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження"). Проте, в даному випадку, заявник не ставить питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, а просить суд здійснити заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за заявою Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки вказану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи те, що місцезнаходженням заявника є: вул. Соборна, 27б, м. Арциз, Одеської області, а місцем проживання боржника ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) є: АДРЕСА_1, суд роз'яснює, що розгляд даної страви відноситься до юрисдикції Арцизького районного суду Одеської області.

Керуючись ст.ст.2, 7, 170, 171, 243, 248, 376, 379 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Роз'яснити заявнику, що дана заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Надіслати заявнику копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя О.М. Соколенко