Справа № 266/4884/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року справа №266/4884/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Сіваченка І.В.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 23 лютого 2018 року у справі № 266/4884/17 (головуючий І інстанції Федотова В.М., м.Маріуполь, повний текст рішення складений 27.02.2018) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в м.Полтаві ДПП), в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія БР №645106 від 24.11.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а.с. 2-5).

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 23 лютого 2018 року зазначений позов ОСОБА_1 задоволений: визнано незаконною та скасовано постанову серія БР № 645106 від 24.11. 2017 року, складену інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Полтава Васильєвим О.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с. 55-58).

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування доводів посилався на те, що факт вчинення позивачем порушення п.8.7.3 підтверджується відеозаписом, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки питання щодо правових підстав встановлення світлофору на ділянці скоєного правопорушення, не має значення для розгляду цієї справи (а.с. 62-67).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення - без змін (а.с. 86-89).

Також позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі 27.04.2018 позивача, його представника та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.04.2018 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у зв'язку з пропущенням строку подання клопотання.

Враховуючи те, що явка позивача та його представника не визнавалась судом обов'язковою, з урахуванням матеріалів справи та з огляду на обмежені процесуальні строки розгляду цієї категорії справ, встановлені ч.5 ст.286 КАС України, суд апеляційної інстанції відхилив зазначене клопотання.

Відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 82).

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги з урахуванням відзиву на неї, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 24.11.2017 року інспектором роти №1 батальойну УПП у м.Полтаві ДПП лейтенантом поліції Васильєвим О.П. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 645105 (а. с. 15).

Із змісту зазначеної постанови встановлено, що позивач 24.11.2017 о 06 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos, номерний знак НОМЕР_1, в м.Полтаві, по вул. Харківське шосе, 2, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим порушив пп.8.7.3 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і за яке на підставі ст. ст. 33, 284 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є факт вчинення позивачем порушення пп. 8.7.3 Правил дорожнього руху та як наслідок правомірність прийняття відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 645105 від 24.11.2017 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач при проїзді ділянки дороги допустив проїзд на заборонений сигнал світлофора, проте встановив невідповідність світлофорного об'єкта національному стандарту, внаслідок чого задовольнив позов.

Суд апеляційної інстанції не згодний з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 статті 258 КУпАП).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5 статті 258 КУпАП).

Отже, виходячи з наведених норм КУпАП, інспектором патрульної поліції правомірно зафіксовані зазначені правопорушення в постанові у справі про адміністративне правопорушення, без складання протоколу.

Відповідно до пп 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - ПДР) сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис подій, зроблених 24.11.2017 за допомогою відеорегістратора на поліцейському транспортному засобі, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на диску (а. с. 29).

За результатами перегляду відеозапису (файл 2017_1124_060627_104.MOV) судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos державний номерний знак АН9658CH проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений - червоний сигнал світлофору.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення підтверджено належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції в обгрунтування мотивів прийнятого рішення зазначив, що відповідно до акту приймання передачі світлофорних об'єктів в місті Полтава від 01. 04. 2015 року, які були прийняті на баланс ЖКГ «Міськсвітло підприємство електричних зовнішнього освітлення», на автотраси та перетин вулиць було виділено по 1 світлофору. З відповіді Управління патрульної поліції в Полтавській області від 14.12. 2017 року вбачається, що по вул. Харківське Шоссе, 2 в м. Полтава зафіксовано станом на 13.12. 2017 року, такі технічні засоби регулювання дорожнього руху: дорожні знаки 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід» 4 шт., дорожня розмітка 1.3 "подвійна суцільна", світлофорний об'єкт типу 1.3. Тобто, ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору по вул. Харківське шосе, 2 в м. Полтава, існування якого на даній дільниці дороги та встановлення якого не визначено міською та районною радою, відповідно до генерального плану, проекту детального планування та забудови населених пунктів та який не був прийнятий на баланс для обслуговування, а крім того не є технічним засобом регулювання дорожнього руху. Також посилався на те, що з відеозапису встановлено, що світлофор, який розташований за декілька метрів до перехрестя, не супроводжується стоп-лінією, пішохідним переходом всупереч дорожньої розмітки п.1.12 ПДР. Також посилався на те, що ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору по вул.Харківське шосе, 2 в м.Полтаві, існування якого на даній дільниці дороги та встановлення якого не визначено міською та районною радою відповідно до генерального плану, проекту детального планування та забудови населених пунктів та який не був прийнятий на баланс для обслуговування та не є технічним засобом регулювання дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими такі висновки суду першої інстанції, оскільки неприйняття на баланс міською або районною радою світлофору не є підставою для порушення ПДР.

Відповідно до п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно відеозапису (00 хв 31 сек) на місці вчинення адміністративного правопорушення поруч зі світлофором встановлений знак пішохідного переходу.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку про правомірність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції вирішив, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального закону, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Повний текст постанови складений 27 квітня 2018 року.

Керуючись ч.2 ст.77, ч.3 ст.272, п.3 ч.3 ст.286, п.2 ч.1 ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ст.ст. 321, 322, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 23 лютого 2018 року у справі № 266/4884/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко