Справа № 826/8241/15
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 р. Справа № 826/8241/15
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кононенко З.О.

суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3;

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лис" на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2018 (суддя Аркатова К.В., 61202, м. Харків, проспект Перемоги, 52-В, повний текст складено 18.01.18) по справі № 826/8241/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лис" , Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬВІЗА"

до Харківської міської ради треті особи КП "Міський інформаційний центр" , Державне підприємство "Харківський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою" , Фізична - особа підприємець ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Фізична - особа підприємець ОСОБА_7

про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лис", Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬВІЗА", звернулись до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, треті особи КП "Міський інформаційний центр", Державне підприємство "Харківський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою", Фізична - особа підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_6, Фізична - особа підприємець ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішень.

В судовому засіданні суду першої інстанції представником Харківської міської ради заявлено клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лис», товариства з обмеженою відповідальністю «Альвіза», посилаючись на пропущення позивачами строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лис», товариства з обмеженою відповідальністю «Альвіза» до Харківської міської ради, треті особи: КП «Міський інформаційний центр», ДП «Харківський науково дослідний та проектний інститут землеустрою», фізична особа підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_6, фізична особа підприємець ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення - залишено без розгляду.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лис", не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Лис" посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду на момент звернення позивача до суду з позовом були унормовані ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції, про пропуск позивачами строків, визначених ст.99 КАС України (в редакції на момент прийняття оскаржуваної ухвали), до встановлення всіх обставин у справі є передчасними.

Так, згідно положень ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції чинній на моент звернення позивачів до суду) - початок перебігу строку звернення до суду безпосередньо пов'язане з часом коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ст. 100 КАС України (в редакції чинній на моент звернення позивачів до суду) передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження а адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції чинній на моент звернення позивачів до суду), адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, суд приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду після відкриття провадження, повинен особливо ретельно встановлювати обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та добросовісність заявника. Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою, яка звертається до суду правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання незаконної вигоди, уникнення відповідальності, тощо.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд самостійно повинен перевірити чи пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

При цьому, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі Іліан проти Туреччини слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти розуміється вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Правила строку звернення до суду закріплені в нормах КАС України є свого роду фільтром, який сприяє формуванню законного і справедливого правосуддя, унеможливлюючи зловживання правом на звернення та стабілізуючи суспільні відносини. Однак неправильно застосовувати його, як перешкоду в зверненні до суду для захисту порушених прав та інтересів особи.

Згідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальність «ЛИС» про невідповідність технічної документації, затвердженої оскаржуваним рішенням Харківської міської ради, нормам діючого законодавства стало відомо відповідно 15 квітня 2015 року під час участі в Загальних Зборах громадської спілки «Асоціація землевласників та землекористувачів міста Харкова», копії відповідних документів, що підтверджують цю обставину були додані в якості додатків №9 (копія протоколу установчих зборів від 05.03.15 р. - на підтвердження участі в громадській спілці) та 10 (копія протоколу загальних зборів від 15.04.15 р. на підтвердження ознайомлення з відповідною техдокументацією). До цього моменту товариству з обмеженою відповідальністю «ЛИС» не було відомо про порушення його прав внаслідок того, що ця документація не була доступна до ознайомлення (гриф «Для службового користування», визнана конфіденційною), та позивач не мав можливості ознайомитися з нею раніше.

За правилами пункту 35 Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 1998 року № 1893. забороняється користуватися відомостями з документів з грифом «Для службового користування» для, зокрема, опублікування у засобах масової інформації.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що припущення відповідача про те, що позивачі повинні були дізнатись про невідповідність техдокументації нормам діючого законодавства та усвідомити неминучий вплив оскаржуваного рішення на свої права, обов'язки і інтереси з дня їх опублікування або звернення відповідача з позовом до них про внесення змін до договору, не відповідає обставинам справи.

Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 21 червня 2016 року у справі №522/7868/13-а.

Однак, судом першої інстанції вищезазначені обставини враховані не були, внаслідок чого зроблено помилковий висновок про залишення позову без розгляду.

Крім того, колегія суддів також зазначає, що 15.12.2017 року набрав чинності ОСОБА_8 України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його в новій редакції.

Приписи ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 264 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року) за своїм змістом аналогічні приписам ч. 2 ст. 99 та ч. 2 ст. 171 КАС України(у редакції, яка діяла на час звернення до суду).

Частина 3 ст. 99 КАС України (у редакції, яка діяла на час звернення до суду) містила положення згідно яких КАС України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, які за своїм змистом ідентичні приписам ч. 3 ст. 122 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року).

Крім цього, слід зазначити, що КАС України в редакції з 15.12.2017 року містять новелу щодо строків оскарження зокрема актів органу місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 264 КАС України нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Розділу VII «Переходні положення КАС України (в редакції З 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Таким чином, відповідно до діючого на час звернення до суду з цим позовом законодавства, тобто на час відкриття провадження у справі, строки оскарження починали обчислюватися з моменту застосування оскаржуваного акту до позивача - тобто з 6 червня 2016 року, а відповідно особи, до яких цей акт ще не було застосовано, але могло бути застосовано, мали можливість його оскаржити в будь-який момент під час його дії, як особи до яких такий акт може бути застосовано в подальшому.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лис" задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2018 по справі № 826/8241/15 скасувати.

Адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лис", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬВІЗА" до Харківської міської ради треті особи КП "Міський інформаційний центр", Державне підприємство "Харківський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою", Фізична - особа підприємець ОСОБА_5, ОСОБА_6, Фізична - особа підприємець ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішень направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_8
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_9 ОСОБА_10
Постанова складена в повному обсязі 27.04.18.