Справа № 814/1689/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1689/17

Категорія: 9.2.1 Головуючий в І інстанції Біоносенко В.В.

Місце та час ухвалення: м. Миколаїв.

Дата складання повного тексту: 06.12.2017р.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправним та скасування рішення оформлення у формі протоколу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївської області з позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 12.07.17 №000111 про застосування фінансових санкцій в сумі 6800 гривень та рішення від 17.07.17 у формі протоколу №32 про анулювання ліцензії фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 12.07.2017 № 000111 про застосування фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення у формі протоколу №32 від 17.07.17 про анулювання ліцензії фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом). Присуджено на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області судовий збір в сумі 2240 гривень (дві тисячі двісті сорок грн.).

В апеляційній скарзі Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення у звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.02.17р. ОСОБА_2 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця Березанською районною державною адміністрацією. Основним видом діяльності підприємця ОСОБА_2 є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний).

01.03.17р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 уклала договір оренди магазина павільйону площею 24,7 кв.м. за адресою: с. Красне, Березанського району Миколаївської області, вул. Енгельса, 25/1.

30.03.17р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 отримала ліцензію на роздрібну торгівлі алкогольними напоями (пиво) №141308 за місцем здійснення діяльності с. Красне, Березанського району Миколаївської області, вул. Енгельса, 25/1 магазин-павільйон.

27.06.17р. співробітники ГУ ДФС України у Миколаївській області здійснили фактичну перевірку торгового обєкта позивачки, за наслідками якої склали ОСОБА_3 №112/14-29-40-12/НОМЕР_1.

Під час перевірки податківці встановили, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 здійснила продаж пляшки пива «Славутич» з вітрини-холодильника, який розташований біля входу у магазин-павільйон позивачки за адресою: с. Красне, вул. Енгельса, 25/1.

Зазначену обставину податківці кваліфікували як продаж алкогольних напоїв у невизначеному місці торгівлі, а саме правопорушення, передбачене ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

12.07.17р. уповноваженою особою ГУ ДФС України винесено податкове повідомлення-рішення №000111 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій в сумі 6800 гривень.

17.07.17р. Комісією щодо розгляду питання по винесенню рішень щодо видачі, призупинення та анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами прийнято рішення анулювати ліцензію на роздрібну торгівлі алкогольними напоями (пиво) за місцем, видану ФОП ОСОБА_2 на здійснення діяльності с. Красне, Березанського району Миколаївської області, вул. Енгельса, 25/1 магазин-павільйон від 31.03.17р. у звязку з порушенням вимог ст.15-3 Закону, щодо продажу алкогольних напоїв у невизначеному для цього місці.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п11. ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів - у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Разом з тим, для застосування санкції передбаченої абз.9 ч.2 ст.17 Закону, необхідної умовою, є визначення законодавством місця торгівлі та заборони щодо здійснення торгівлі у певних місцях.

Відповідно до ст.1 Закону місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у заяві про видачу ліцензії та самої ліцензії зазначається адреса місце торгівлі (с. Красне, Березанського району Миколаївської області, вул. Енгельса, 25/1 магазин-павільйон). Тобто, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що місце торгівлі визначається ліцензією.

За таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки здійснення торгівлі у невизначеному для цього місці торгівлі, у розумінні п.11 ч.1 ст.15-3 Закону це здійснення торгівлі алкогольними напоями за іншою адресою ніж зазначено у ліцензії на роздрібну торгівлю.

В даному випадку, направлення ревізорів про проведення фактичної перевірки були виписані на адресу: Миколаївська область, Березанський район, с. Красне, вул. Енгельса, 25/1-Б. Відповідно до ОСОБА_3 перевірки №112/14-29-40-12/НОМЕР_1 фактична перевірка проводилась також саме за цією адресою. Саме вказана адреса зазначена у ліцензії №141308 від 30.03.17, та реалізація товару відповідно до акту здійснювалась саме в даному місці торгівлі, тому колегія суддів дійшла висновку, що немає жодних підстав стверджувати, що позивачка здійснювала продаж у іншому місці.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновок ДПІ при проведенні перевірки про здійснення позивачем реалізації товарів в невизначеному місці торгівлі є помилковим та недоведеним.

За таких обставин, оскаржуване рішення щодо визначення позивачу суми штрафних (фінансових) санкцій за реалізацію пива в невизначеному місці торгівлі є неправомірним.

Відповідно ст.15 Закону ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження, у тому числі і з підстав порушення вимог статті 15-3 Закону щодо продажу алкогольних напоїв, у не визначених для цього місцях. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.

Таким чином, Законом чітко визначено, що рішення про анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями ухвалюється у формі письмового розпорядженням.

Натомість, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується в апеляційній скарзі, відповідач такого рішення не ухвалював, а обмежився лише розглядом цього питання на засіданні Комісії та листом повідомив позивачку про анулювання її ліцензії, що не відповідає вимогам ст.15 Закону.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року відстрочено Головному управлінню ДФС у Миколаївській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року по справі №814/1689/17 до моменту ухвалення судового рішення, у зв'язку з чим судовий збір у розмірі 3 969, 00 грн. (150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») підлягає стягненню за результатами розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст.322, ст. 325, ст. 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області до спеціального фонду Державного бюджету України рахунок №1008, код бюджетної класифікації - 22030101, одержувач - УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101, код ЄДПРОУ 38016923, банк отримувач: ГУДКУ в Одеській області, МФО: 828011 судовий збір в сумі 3 696 (три тисячі шістсот девяносто шість) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 квітня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_1