Справа № 814/2356/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/2356/17

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Миколаївської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 12 Миколаївської міської ради Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Миколаївської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 12 Миколаївської міської ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Миколаївська міська рада, Управління освіти Миколаївської міської ради про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернулось з адміністративним, в якому просило в якому просить суд застосувати до відповідача захід реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення роботи обєктів, які знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Екіпажна (Урицького), 2, до повного усунення порушень, а також зобовязати відповідача повністю зупинити роботу цих обєктів.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що перевіркою відповідача встановлені порушення правил пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоровю людини, що є підставою для застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи обєктів відповідача.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено. Застосовано до Миколаївської загальноосвітньої школи I-III cтупенів № 12 Миколаївської міської ради Миколаївської області захід реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи об'єктів, які знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Екіпажна (Урицького), 2. Зобов'язано Миколаївську загальноосвітню школу I-III cтупенів № 12 Миколаївської міської ради Миколаївської області повністю зупинити роботу об'єктів, які знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Екіпажна (Урицького), 2.

Не погоджуючись з даною постановою суду Миколаївська загальноосвітня школа I-III ступенів № 12 Миколаївської міської ради Миколаївської області подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що 26 вересня 2017 р. позивач видав наказ № 491 "Про проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю)", відповідно до якого заплановано проведення позапланових перевірок додержання (виконання) законодавства з питань пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту підприємств, установ та організацій відповідно до додатку. У додатку під № 31 заплановано проведення перевірки відповідача.

У період з 26 до 27 жовтня 2017 р. посадовими особами позивача здійснено перевірку відповідача, про що складено акт від 27 жовтня 2017 р. № 56 (далі - акт перевірки).

В Акті перевірки зафіксовано 18 порушень правил пожежної і техногенної безпеки з боку відповідача, зокрема:

1) не розроблена і не затверджена інструкція до схематичного плану евакуації, що визначає дії персоналу щодо забезпечення швидкої і безпечної евакуації людей при пожежі;

2) для працівників охорони не розроблена інструкція, яка визначає обов'язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядку дій в разі виникнення пожежі;

3) територія об'єкта, а також будинки, споруди, приміщення не в достатній кількості забезпечені відповідними знаками безпеки;

4) електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів і не вказано значення номінального струму апарату захисту;

5) на евакуаційних входах не встановлені світлові покажчики зеленого кольору з написом "Вихід" білого кольору;

6) будівля об'єкта не забезпечена адресними вказівками;

7) деревяні конструкції будівлі не піддані вогнезахисному оброблянню;

8) допускається влаштування перепаду висот порогу, що має висоту більше ніж 0,05 м на шляху евакуації перед головним виходом з будівлі та актовому залі;

9) не влаштовано протипожежні двері в приміщенні електрощитової, а також не влаштований протипожежний люк для виходу на покрівлю будинку;

10) протипожежний люк для виходу на покрівлю будинку розмірами менше 0,6х0,8 м;

11) на шляхах евакуації коридору 2 поверху на стелі допускається застосування матеріалів з невизначеними показниками щодо пожежної небезпеки;

12) допускається експлуатація грат на вікнах першого поверху, які не розкриваються, не розсуваються та не знімаються;

13) приміщення об'єкту не обладнані системою протипожежного захисту;

14) приміщення об'єкту не забезпечено системою оповіщення людей про пожежу;

15) не виконано монтаж пристроїв від прямих попадань блискавки та її вторинних проявів;

16) приміщення об'єкту не в достатній кількості забезпечені первинними засобами пожежогасіння;

17) об'єкт не забезпечено протипожежним водопостачанням від пожежних гідрантів або протипожежного резервуару;

18) працівників не забезпечено придатними до застосування засобами індивідуального захисту органів дихання.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Кодексу цивільного захисту України.

В ході судового розгляду відповідач не надав суду доказів усунення вищеперелічених порушень.

За змістом частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Згідно частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, обєктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

За правилами частини 1 статті 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Водночас, експлуатація відповідачем об'єктів із порушенням правил пожежної і техногенної безпеки створює пряму загрозу життю і здоров'ю людини.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно доводів апелянта, що норми Кодексу цивільного захисту України визначають суб'єктом забезпечення цивільного захисту саме суб'єкта господарювання слід зазначити, що Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, повязані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обовязки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Щодо зауважень апелянта про те, що він не є суб'єктом господарювання, ІНФОРМАЦІЯ_1, то в даному випадку це не має юридичного значення, так як вимоги нормативних актів щодо забезпечення пожежної і техногенної безпеки в рівній мірі розповсюджуються і на нього.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 12 Миколаївської міської ради Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі № 814/2356/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного судового рішення 26 квітня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3