Справа № 320/5970/17
Суддя: Міщенко Т. М.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.04.2018
Справа № 320/5970/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.,

при секретарі Макаренко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського міського голови ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність субєкту владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправною бездіяльність Мелітопольського міського голови ОСОБА_3, яка полягає у неприйнятті в межах наданих йому повноважень рішення про визволення території міста Мелітополя від самовільно розміщеного безхазяйного майна у вигляді «уклінного Хреста» та зобовязати Мелітопольського міського голову ОСОБА_3 протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, відповідно до Регламенту роботи виконавчого комітету, в обовязковому порядку внести до плану роботи виконавчого комітету пропозицію з питання проведення процедури визволення території міста Мелітополя від самовільно розміщеного на земельній ділянці кільцевої розвязки кругового перехрестя на перетині проспекту ОСОБА_4 та вулиці Леваневського безхазяйного майна у вигляді «уклінного Хреста» відповідно до «Порядку визволення території міста від самовільно розміщеного майна», затвердженого рішенням Мелітопольської міської ради № 11 від 29.03.2013. Також, просить стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на належній територіальній громаді міста Мелітополя земельній ділянці, розташованій на кільцевій розвязці кругового перехрестя, на південному вїзді до міста зі сторони Криму, на перетині проспекту ОСОБА_4 та вулиці Леваневського, встановлено споруду «уклінний Хрест». 24.05.2017 на одному з Мелітопольських інформаційних сайтів була опублікована стаття під назвою: «Поклонный крест со стороны Крыма украсили подсветкой». Звернувшись із запитами до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради для зясування підстав та законності встановлення даної споруди та оснащення його світлом, отримав листи з відповідями, відповідно до яких рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлення «уклінного Хреста» при вїзді до м. Мелітополя з південного боку відсутнє; освітлення Хреста здійснюється КП «Міськсвітло» в рамках програми з утримання та обслуговування мереж зовнішнього освітлення міста; окремих рішень органів місцевого самоврядування щодо освітлення у нічний час поклінного Хреста не виносилося; після затвердження Генерального плану міста Мелітополя та в межах виділених коштів з метою постановки на баланс буде проведена інвентаризація обєкта благоустрою, а саме: зеленої зони при вїзді до м. Мелітополя з південного боку, на якій розташований «уклінний Хрест». Враховуючи наведене, вважає, що будучи мешканцем м. Мелітополя, членом територіальної громади, розміщення та знаходження на належній територіальній громаді земельній ділянці культової споруди у вигляді «уклінного Хреста», є порушенням його громадянських прав з мотивів його відношення до релігії, образою його почуттів та упереджень, а також оскверненням території місця розміщення цієї споруди.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі на підставах, що викладені в адміністративному позові та наполягав на їх задоволенні. Також, додав, що споруда «уклінний Хрест» є незаконно встановленою, її розміщення на території міста викликає негативні емоції у нього особисто та вливає на суспільні інтереси взагалі, зокрема, ображають прихильників різних релігій. Як члена територіальної громади та не байдужої до проблем міста людини, його турбує питання виділення коштів з місцевого бюджету на оснащення даної споруди. Вважає, що саме Мелітопольський міський голова ОСОБА_3 є належним відповідачем в даному спорі, оскільки саме він очолює та здійснює керівництво виконкомом, а планування роботи виконкому здійснюється на основі пропозицій міського голови.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що уклінний Хрест не є спорудою, а є елементом оснащення благоустрою, його утримання органами місцевого самоврядування не здійснюється, встановлене освітлення навколо «уклінного Хреста» використовується з метою освітлення ділянки кільцевої дороги з високою аварійністю. Щодо вимоги позивача до Мелітопольського міського голови прийняти рішення про звільнення території міста Мелітополя від самовільно розміщеного «уклінного Хреста», представник відповідача пояснив, що відповідно до Правил благоустрою території міста Мелітополя демонтаж може здійснюватися виключно відносно обєктів комерційної діяльності, таких як гаражі, рекламні щити тощо; демонтування цих обєктів відбувається на підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради. Таким чином, рішення приймаються виконавчим комітетом міської ради, а не міським головою.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Крім того, в ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, суд акцентує увагу, що за змістом наведеної норми Конституції України та КАС України судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов'язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Натомість, в адміністративному позові позивач не надає пояснень в чому саме полягає його порушене право. Як наслідок, позивачем не наведено, а судом не встановлено, порушеного права позивача.

Ч.1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не доведено в межах яких саме повноважень Мелітопольським міським головою допущено протиправну бездіяльність.

Так, відповідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова:

1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету;

4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради;

5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради;

6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України;

7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;

8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради;

9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;

10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів;

11) скликає загальні збори громадян за місцем проживання;

11-1) вносить на розгляд ради пропозиції про утворення спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;

11-2) вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатури на посаду керівника установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;

12) забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету;

13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою;

14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;

15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;

16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради;

17) веде особистий прийом громадян;

18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань;

18-1) бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності";

19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;

20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

В той же час, судом досліджені доводи представника відповідача щодо тих обставин що спірний обєкт «уклінний Хрест» є елементом оснащення благоустрою міста Мелітополя.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів благоустрою населених пунктів належать:

1) території загального користування:

а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;

б) пам'ятки культурної та історичної спадщини;

в) майдани, площі, бульвари, проспекти;

г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;

ґ) пляжі;

д) кладовища;

е) інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Згідно ч. 2 цієї статті до об'єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Відповідно ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) обєктів благоустрою є:

1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів;

2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях;

3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів;

4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами;

5) технічні засоби регулювання дорожнього руху;

6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території;

7) комплекси та об'єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади;

8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків;

9) малі архітектурні форми;

10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами.

Дійсно, п. 20.2 Порядку звільнення території міста від самовільно розміщеного майна визначає, що положення даного пункту розповсюджуються на випадки виявлення самовільно розміщеного майна, обєктів, споруд, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малих архітектурних форм, металевих гаражів, кіосків, павільйонів, лотків, палаток, конструкцій, іншого типу, виду, іншого майна, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій (у тому числі рекламних), транспортних засобів, механізмів тощо. Під самовільним розміщенням майна розуміється розміщення, встановлення, інші дії, повязані з зайняттям території міста Мелітополя, розташування його на земельних ділянках, які не були відведені для цієї мети або здійснені без належного отримання дозволу, встановленого чинними актами законодавства, рішеннями Мелітопольської міської ради, її виконавчих органів тощо.

Згідно п. 20.12 Порядку звільнення території міста від самовільно розміщеного майна рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про звільнення території міста Мелітополя від зазначеного у п. 20.2 цих Правил майна приймається у встановленому законом порядку.

З аналізу наданих суду письмових доказів, пояснень сторін, вбачається, що «уклінний Хрест» не відноситься до обєктів, які б підпадали під категорію самовільно розміщеного майна, оскільки є елементом оснащення благоустрою міста.

Зважаючи на наведене, оцінюючи достатність та взаємний звязок доказів в сукупності, з урахуванням обставин в адміністративній справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72-79, 90, 242 - 246, 255 КАС України, ЗУ «Про місцеве самоврядування», ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», Порядком звільнення території міста від самовільно розміщеного майна, Правилами благоустрою території міста Мелітополя, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Мелітопольського міського голови ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність субєкту владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 24 квітня 2018 року.

Суддя: