Справа № 490/12451/16-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 490/12451/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що 26.08.2016 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн. Дана постанова, на думку позивача, є незаконною, оскільки під час її ухвалення відповідачем було порушено вимоги ст.ст. 247, 251, 254, 256, 280, 285 КУпАП.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2018 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_4 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції не врахував, що припис № 106 було видано 15.08.2016р. на імя ТОВ „Туристична база „Південний Буг та цей припис жодним чином не фігурує в даній справі.

Учасники справи сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з'явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 21.06.2011 року ТОВ "Туристична база "Південний Буг" отримано дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції контролю України № МК 7 на здійснення будівельних робіт на об'єкті. Об'єкт внесено до IV категорії складності.

02.06.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил, під час якої встановлено, що будівельні роботи виконуються генпідрядником ТОВ "Південний Тандем" на підставі договору підряду №9/1 від 27.08.13. Разом з тим, в дозволі на здійснення будівельних робіт №МК7 від 21.06.11 зазначено іншого генпідрядника ЗАТ "Житлобуд-Ніко".

За результатами перевірки були надані приписи № 30, 31, 161 від 02.06.2014 року щодо зупинення виконання будівельних робіт на обєкті та переоформлення дозволу у визначеному законодавством порядку.

15.08.2016 року Управлінням ДАБІ у Миколаївській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За наслідками цієї перевірки видано припис № 106 з вимогою вжити заходів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті "Туристична база "Південний Буг" шляхом переоформлення дозволу від 21.05.2011 року № МК7 у визначеному законом порядку.

Разом з тим, як зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі припис № 106 було видано 15.08.2016р. на імя ТОВ „Туристична база „Південний Буг та цей припис жодним чином не фігурує в даній справі. Крім того, суд зазначає, що зазначений припис відсутній в матеріалах справи.

26.08.2016 року уповноваженою особою Управління ДАБІ у Миколаївській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 73/1014-5203-16, якою ТОВ "Туристична база "Південний Буг" визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.3 п.1ч.6 ст.2 ЗУ "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф в сумі 14 500 грн.

За результатами перевірки складений також акт, протокол у відношенні директора ТОВ "Туристична база "Південний Буг" та 26.08.2016 року винесена Постанова № 197, за якою ОСОБА_4 визнаний винним у порушенні вимог ч.1 ст.188-42 КУпАП, та накладений штраф у сумі 6800 грн.

При цьому, вказано, що ОСОБА_4 вимоги Припису від 02.06.2014 року № 161 про зупинення підготовчих та будівельних робіт не виконано, дозвіл на виконання будівельних робіт від 21.06.2011 року № МК 7 на об'єкті не переоформлено, чим порушено абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що жодних дій ТОВ "Туристична база "Південний Буг", її директор ОСОБА_4 після отримання припису не здійснив та факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.188-42КУпАП знайшов своє підтвердження в суді, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає. Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України „Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 року № 3038-VІ встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно пункту 1 Порядку № 553 Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Пунктом 3 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Відповідно до п. 5 Порядку № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно до п. п. 7, 9 Порядку № 533 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Процедура накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", визначається Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 р. № 244(далі - Порядок № 244).

Відповідно до п.10 Порядку № 244 уповноважена посадова особа інспекції складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності).

У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому.

Відповідно до п.12 Порядку № 244 у протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності зазначається, зокрема, пояснення суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності.

Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (п.13 Порядку № 244).

Згідно п.14 Порядку № 244 під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком.

Частиною 2 пункту 17 Порядку № 244 встановлено, що відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Підпункт 3 пункту 20 Порядку № 244 передбачає, що посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з'ясовує, зокрема, чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.21 Порядку № 244 посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, за змістом вище наведених правових норм вбачається, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис та протокол, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу, приймати участь у розгляді справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В той же час посадова особа інспекції зобов'язана у разі встановлення під час перевірки порушень містобудівного законодавства скласти акт перевірки та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який надати для підпису суб'єкту містобудування, стосовно якого проведено перевірку, а в разі відмови від його підписання - направити протокол рекомендованим листом з повідомленням, повідомити суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, про час і місце розгляду справи, а при розгляді справи - з'ясувати чи сповіщено суб'єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Між тим зазначених вимог Порядку № 244 відповідачем не виконано.

Також, Відповідно до ст. ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, про що робиться відмітка в протоколі.

ОСОБА_5, в порушення вищезазначених вимог законодавства, відповідачем не було надано до суду доказів того, що позивач був присутній під час проведення перевірки.

Крім того, в матеріалах справи є лист від 06.08.2016 року, яким нібито було повідомлення ОСОБА_4 про дату та час проведення перевірки. ОСОБА_5, як вибачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, вказаний лист отримано Івановою, а не ОСОБА_4

Відповідно до Постанови головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області ОСОБА_6 № 197 по справі про адміністративне правопорушення від 26.08.2016 р. ОСОБА_4 було притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст.188-42 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Відповідно до вищевказаної Постанови представником Управління ДАБІ в Миколаївській області було встановлено, що ОСОБА_4 вимоги Припису від 02.06.21014 року № 161 про зупинення підготовчих та будівельних робіт не виконано, дозвіл на виконання будівельних робіт від 21.06.2011 року № МК 7 на об'єкті не переоформлено, чим порушено абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

Разом з тим, докази того, що протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.08.2016 р. та повідомлення про час і місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності були отримані ОСОБА_4 завчасно відсутні.

З викладеного слідує, що винесення оскаржуваної постанови було здійснено із порушенням вимог Порядку, оскільки позивача було позбавлено права надати зауваження на протокол, пояснення по суті вказаних у ньому порушень.

Отже, оскільки відповідачем не дотримано процедури Порядку, зокрема в частині виконання обов'язків щодо ознайомлення позивача з протоколом, роз'яснення прав та обов'язків, надання можливості надати зауваження на цей протокол, не надано доказів завчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи. Тобто, відповідач при притягнення позивача до відповідальності за правопорушення діяв не у спосіб, передбачений Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що за наслідками перевірки, яка відбулася 15.08.2016 року видавався припис на імя ОСОБА_4, з вимогою вжити заходів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті "Туристична база "Південний Буг".

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Також, у своїй апеляційній скарзі апелянт просив суд розподілити судові витрати, з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 08.07.2011 р. № 3674-VI "Про судовий збір".

Цим Законом особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

ОСОБА_5 України "Про судовий збір" не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частини третьої статті 10 Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки статтею 5 Закону України "Про судовий збір", яка не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, а й іншими законами України.

Так, частиною четвертою статті 288 КУпАП, норми якої є спеціальними порівняно з нормами Закону України "Про судовий збір" встановлено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України "Про судовий збір".

Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суду України в своїй Ухвалі від 04.02.2016 року по справі № К/800/52095/15.

Враховуючи те, що позивач за подання позовної заяви та апеляційної скарги у справі про адміністративне правопорушення, звільнений від сплати судового збору, останній підлягає поверненню в розмірі 551,20 грн. сплачений за подання позовної заяви платіжним дорученням № 116 від 26.12.2016 року та в розмірі 826,80 грн. за подання апеляційної скарги, сплачений платіжним дорученням № В881021805 від 02 березня 2018 року.

Таким чином, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної Постанови було неповно зясовано судом обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржувана Постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2018 року по справі № 490/12451/16-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_4, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області контролю № 197 по справі про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2016 року.

Повернути ОСОБА_4 України з Державного бюджету України сплачену ним суму судового збору за подання позовної заяви, сплачену платіжним дорученням № 116 від 26.12.2016 року в сумі 551,20 грн. та апеляційної скарги, сплачену платіжним дорученням № В881021805 від 02 березня 2018 року в розмірі 826,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3