Справа № 814/1978/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 р. Справа № 814/1978/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1
до відповідача:Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, пл. Соборна-Миколаївська, 10, смт. Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56203
про:визнання незаконним рішення від 26.01.2017р. №3,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області (далі - відповідач, Березнегуватська селищна рада), за участю третьої особи Головного управління ДФС у Миколаївській області, в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати Рішення Березнегуватської селищної ради Березнегуватська району Миколаївської області від 26.01.2017 року № 3 XIII сесії сьомої скликання «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмім від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради»;

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 30.06.2017 року № 60861-14 про сплату податку за об'єкт нерухомого майна за 2016 рік в сумі 18346,81 грн.

Ухвалою суду від 23.10.2017 року суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче провадження.

Ухвалами суду від 05.12.2017 року Головне управління ДФС у Миколаївській області виключено зі складу третіх осіб та залучено в якості другого відповідача по справі. Також, ухвалою суду від 05.12.2017 року позовні вимоги у справі роз'єднано та виділено в окреме провадження позовні вимоги позовні ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 року № 60861-14.

05.12.2017 року суд зупинив розгляд справи до 23.01.2018 року.

15.12.2017 року набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в новій редакції.

Згідно п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.02.2018 року.

20.02.2018 року суд своєю ухвалою відклав підготовче засідання на 14.03.2018 року.

12.04.2018 року позивач надав доповнення до адміністративного позову, відповідно до яких просив розглядати справу з урахуванням наступних вимог:

- визнати незаконним та скасувати рішення Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 05.02.2016 року № 7 в частині визначення ставки податку у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування;

- визнати незаконним та скасувати рішення Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 26.01.2017 року № 3 в частині визначення ставки податку у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що розмір податку, встановлений оскаржуваними рішеннями, є для неї непомірним, а нежитловий об'єкт, за який необхідно сплачувати податок, є непрацюючим та жодного доходу не приносить. Оскаржувані рішення відповідача є економічно необґрунтованими та такими, що не відповідають рівню життя територіальної громади, крім того, з громадою ці рішення не узгоджувались та не обговорювались, що порушує принципи діяльності органів місцевого самоврядування.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просив відмовити, та зазначив, що приймаючи оскаржувані рішення, орган місцевого самоврядування діяв у межах свої повноважень, з урахуванням поточних змін у законодавстві. Крім того, встановлення індивідуальних пільгових ставок місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців або звільняти їх від сплати податків та зборів, не дозволяється.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Березнегуватською селищною радою 05.02.2016 року прийнято рішення № 7 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради», відповідно до якого встановлено ставку податку у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування, де базою оподаткування згідно законодавства є загальна площа об'єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Вищезазначене рішення селищної ради 11.02.2016 року було опубліковано на сторінках місцевої газети «Народна трибуна».

26.01.2017 року Березнегуватською селищною радою прийнято рішення № 3 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради», відповідно до якого встановлено ставку податку у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування, де базою оподаткування згідно законодавства є загальна площа об'єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Вищезазначене рішення селищної ради 02.02.2017 року було опубліковано на сторінках місцевої газети «Народна трибуна».

Зважаючи на зростання мінімальної заробітної плати Березнегуватською селищною радою, до 31.01.2018 року в терміни до застосування оподаткування (проведення нарахування податку за 2017 рік), прийнято рішення від 30.01.2018 року № 1 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 26 січня 2017 року № 3 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради».

Позивач, не погоджуючись із встановленими ставками податку, звернулась до суду з даною позовною заявою.

Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон України № 280/97-ВР) передбачено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються, зокрема, питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 8 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, далі - ПК України) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно положень пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України, податок на майно належить до місцевих податків

Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору (п. 10.2 та 10.3 ст. 10 ПК України).

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

У відповідності до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Статтею 73 Закону України № 280/97-ВР встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з вищезазначеного, Березнегуватська селищна рада, приймаючи рішення від 05.02.2016 року № 7 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради» та від 26.01.2017 року № 3 «Про встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об'єктів нежитлової нерухомості на території Березнегуватської селищної ради», діяла на підставі та у межах своїх повноважень та діючих норм законодавства.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області (пл. Соборна-Миколаївська, 10, смт. Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56203) - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.04.2018 року.

Суддя Н. В. Лісовська