Справа № 533/369/18
Суддя: Оксенюк М. М.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27.04.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/369/18
Провадження № 2-а/533/3/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

з участю: позивач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в селищі Козельщина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у м. Кременчуці лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Кременчуці лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни про скасування постанови серія ЕАА № 326952 від 16.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16 березня 2018 року на власному автомобілі «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі «Полтава-Олександрія» М-22 в напрямку Полтави.

Близько 13 години на 96 км. автодороги був зупинений інспектором патрульної поліції м. Кременчука лейтенантом поліції Бойковою А.Ю., патрульний автомобіль якої він обігнав.

Далі позивач зазначив, що його було звинувачено у порушенні правил дорожнього руху, а саме у здійсненні обгону ближче ніж за 100 м. перед пішохідним переходом поза населеним пунктом (чим порушив п.14.6 «в» ПДР України). Із зазначеним звинуваченням не погодився, оскільки правил дорожнього руху дотримувався, обгін патрульного автомобіля здійснив далі ніж за 100 метрів до пішохідного переходу.

Також, інспектор відмовився від надання доказів порушення правил дорожнього руху, право на захист не надала. Інспектором йому було зроблено попередження та повідомлено, що протокол не буде складатися за порушення правил дорожнього руху.

Далі позивач зазначив, що 21 березня 2018 року незважаючи на попередження ним було отримано постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач зазначену постанову вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетентності суб'єкта владних повноважень. Протокол був складений без його участі, ним не прочитано і не підписаний.

Згідно ухвали суду від 28 березня 2018 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прохав скасувати постанову, оскільки порушення ПДР не допускав.

Також, надав пояснення, що здійснюючи обгін автомобіля в якому рухалися поліцейські, останні почали прискорюватися, а отже заважали закінчувати маневр обгін.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, але направила до суду відзив в якому прохала відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі так, як не було порушено процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяла у межах наданих законом повноважень. Позивачу було повідомлено, в чому саме полягає порушення ним правил ПДР України, повідомлено про розгляд справи роз'яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Також, прохала проводити розгляд справи без її участі.

Позивач до суду направив відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої вбачається, що відповідач у відзиві надав не повний відеозапис з нагрудної камери, а саме немає запису про винесення та вручення постанови про накладення адміністративного стягнення. Інспектор безпідставно відмовила у наданні доказів вчинення ним правопорушення.

Згідно положень ст. 258 КАС України передбачено, що даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність спору.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши відеозапис правопорушення та письмові докази по справі, встановив наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається із постанови серії ЕАА № 326952 по справі про адміністративне правопорушення, 16.03.2018 року о 13 годині 06 хвилин на 96 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія, позивач керуючи транспортним засобом, здійснив обгін ближче ніж за 100 м. перед пішохідним переходом поза населення пунктом, чим порушив п. 14.6 (в) ПДР України та був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 грн.

П 14.6 «в» ПДР України передбачено, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Ч.2 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Інструкції 1395(додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідачем на підтвердження зазначених в постанові доводів та спростування доводів позивача не надано жодного належного доказу, передбаченого статтею 251 КУпАП.

За змістом ч. 5 ст.258 КУпАП, відповідач не був зобов'язаний складати протокол у справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, він мав право це зробити. У випадку, коли особа заперечує факт вчинення правопорушення, саме протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП міг бути доказом його вчинення.

Цей же протокол був би доказом роз'яснення позивачу прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У цьому ж протоколі позивач мав би змогу надати свої пояснення і це було б належним чином зафіксовано.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем надано до суду відеозапис, який був досліджений в судовому засіданні.

Так, при перегляді вказаного відеозапису судом встановлено, що неможливо встановити, що позивач здійснив обгін ближче ніж за 100 метрів чи далі ніж за 100 метрів перед пішохідним переходом поза населеним пунктом.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що копія постанови або відмова в отриманні постанови не зафіксовано на відеозапис.

Також, суд приймає до уваги пояснення свідків, які в судовому засіданні надали покази, що інспектор, через деякий час повідомила, що постанова про адміністративне правопорушення складатися не буде, оголошено попередження, оскільки на автодоріг інший автомобіль скоїв більш тяжке правопорушення.

Таким чином, оскільки об'єктивно зафіксованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про незаконність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 229, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у м. Кременчуці лейтенанта поліції Бойкової Анни Юріївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову серія ЕАА № 326952 від 19.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 425 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд.

Роз'яснити сторонам, що повний текст рішення буде виготовлений 27.04.2018 року.

Повний текст рішення виготовлений 27.04.2018 року.

Суддя