Справа № 815/5700/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5700/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 від 16.05.2016р.,

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 26 квітня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду 28.10.2016р. надійшов адміністративний позов комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8 від 16.05.2016р.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу засідання 11.01.2018р., суд допустив процесуальну заміну відповідача на підставі ст. 52 КАС України зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві (т.1, а.с.3-8), додаткових поясненнях (т.4, а.с. 23-27, т.5, а.с. 77-79) зазначив, що за результатами проведення Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС невиїзної документальної перевірки комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси стосовно своєчасності сплати збору за спеціальне використання води відповідачем складено акт № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., в якому зроблено висновки про порушення підприємством вимог п.50.1 ст. 50, п.126.1 ст.126 ПК України. На думку позивача, зазначений акт складений з порушенням вимог законодавства, а його висновки є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам. Акт перевірки містить посилання на те, що перевірку проведено з питання своєчасності сплати податку на додану вартість, однак складено акт «про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати збору за спеціальне використання води». Позивач вважає необґрунтованими додані до акта перевірки від 21.04.2016р. розрахунки штрафних санкцій, за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) податку на додану вартість, так і розрахунки штрафних санкцій, додані до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки у них не зазначені конкретні суми узгодженого податку на додану вартість, граничні терміни сплати та дати несвоєчасності сплати цього податку, а також не зазначені документи, які підтверджують його несвоєчасну сплату, а в деяких випадках зазначена кількість днів прострочення не відповідає встановленому п.126.1 ст.126 ПК України розміру штрафу.

Крім того, на переконання позивача, при застосуванні штрафу до позивача, відповідачем безпідставно не враховано фактичних обставин та норм чинного законодавства, оскільки:

по-перше, визначення штрафних санкцій в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях за період 2012-2013 р.р. відповідачем здійснено без врахування положень п.102.1 ст.102 ПК України;

по-друге, за договором розстрочення податкового боргу № 1 від 31.01.2013р. на підставі ст.100 ПК України відповідно до рішення Державної податкової служби України № 5 від 31.01.2013р. позивачу було надано розстрочення сплати податкового боргу та позивачем у повному обсязі виконано зобовязання за вказаним договором, відтак нарахування штрафу за несвоєчасно сплачені податкові зобовязання з ПДВ (за якими позивачу розстрочено сплату податкового боргу), в оскаржуваних податкових повідомленнях рішеннях є безпідставним;

по-третє, позивачем своєчасно (з дотриманням вимог п.57.1 ст. 57 ПК України) та в повному обсязі сплачено зобовязання з ПДВ, визначені у деклараціях за вересень 2014 року та за листопад 2015 року, відтак відповідачем безпідставно визначено штраф за несвоєчасну сплату ПДВ по вказаних деклараціях;

по-четверте, відповідачем неправомірно нараховано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату зобовязань по податковому повідомленню-рішенню № від 26.04.2013р., оскільки зазначене податкове повідомлення рішення є предметом судового оскарження у справі, що розглядається Одеським окружним адміністративним судом № 815/7182/13-а, тобто податкове зобовязання за цим рішенням з урахуванням приписів п. 56.18 ст. 56 ПК України є неузгодженим до набрання судовим рішенням законної сили;

по-пяте, податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_7 від 16.05.2016р. до підприємства застосовано штраф у розмірі 20 % на суму 2 065 994,37 грн., про що зазначено у розрахунку штрафної санкції до цього податкового повідомлення-рішення, однак фактично сумарний підсумок складових цього розрахунку становить 2 805 624,94 грн.; податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_8 від 16.05.2016р. до підприємства застосовано штраф у розмірі 20 % на суму 2 805 624,94 грн., про що зазначено у розрахунку штрафної санкції до цього податкового повідомлення-рішення, однак фактично сумарний підсумок складових цього розрахунку становить 2 065 994,37 грн.;

по-шосте, в акті перевірки відсутні будь-які відомості про період, за який вона проводилась; розстрочений позивачу борг погашено не тільки передчасно, але й із значним перебільшенням встановленого розміру розстроченого боргу, а саме на загальну суму 52 886 849,40 грн.

Відповідачем в обґрунтування правової позиції у запереченнях, які відповідач просив вважати відзивом (т.2, а.с. 44-46), доповненнях до відзиву (т.5, а.с. 50-51), зазначено, що:

в акті перевірки № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р. допущено технічну помилку в написанні назви акту «Про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати збору за спеціальне використання води», яка не впливає на результати перевірки;

суми, по яких проводилось нарахування штрафних санкцій виникли відповідно до рішення МГУМ № 5 від 31.01.2013р. щодо надання підприємству розстрочки податкового боргу на суму 52 821 603,9 грн., в т.ч. основний платіж 46 927 344,79 грн. Позивачем було подано до СДПІ з ОВП у м. Одесі нову звітну декларацію з податку на додану вартість (вх. № НОМЕР_9 від 20.03.2013р.), в якій задекларовано суму ПДВ 5 367 749 грн. (термін сплати 30.03.2013р.). Термін сплати податкових зобовязань по вказаних деклараціях, підпадали під дію розстрочки у період з 07.02.2013р. по 09.12.2013р. Впродовж 2013 року у підприємства виникав борг відповідно до самостійно наданих уточнюючих розрахунків, що призвело до нарахування штрафних санкцій;

позивачем у вересні 2014р. подано уточнюючий розрахунок № НОМЕР_10 від 25.09.2014р. за лютий 2013р., що призвело до загальної заборгованості у розмірі 3 216 289,86 грн. та проведено нарахування поточної декларації за серпень 2014 року на суму 2 012 583,00 грн., тобто загальна сума заборгованості на 01.10.2014р. склала 5 228 872, 86 грн.;

при формуванні позивачем платіжних доручень по декларації за вересень 2014 року зазначено код виду сплати « 054», тобто погашення суми податкового боргу, однак враховуючи несплату позивачем розстроченого боргу по ухвалі суду від 28.10.2015р. у справі № 815/1969/15 всі кошти 27.11.2015р. та 25.12.2015р., що сплачувались позивачем на сплату поточних зобовязань спрямовано на погашення податкового боргу;

СДПІ з ОВП у м. Одесі не нараховувалась штрафна санкція за несвоєчасну сплату зобовязань по податковому повідомленню-рішенню № від 26.04.2013р. (суми виведено поза ІКП до остаточного узгодження);

помилки у розрахунках штрафних санкцій не змінюють розміру загальної суми штрафу по податкових повідомленнях рішеннях № НОМЕР_7 від 16.05.2016р., № НОМЕР_8 від 16.05.2016р., за якими підсумок застосованих штрафних санкцій становить 2965994,37 грн.;

щодо невідповідності номера акта перевірки, вказаного в акті перевірки про результати невиїзної документальної перевірки № 71/10/28-08-47/34674102/11 від 21.04.2016р., то номер акту вказаний у податкових повідомленнях-рішеннях відповідає номеру, вказаному під час реєстрації акта.

Ухвалою від 31.10.2016 р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 17.11.2016 р. за клопотанням представника позивача, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України, у звязку з необхідністю ознайомлення з приєднаними до справи письмовими доказами, зупинено провадження по справі до 01.12.2016 р.

Ухвалою суду від 01.12.2016 р. за клопотанням представника позивача, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України, у звязку з необхідністю отримання копій приєднаних до справи письмових доказів та необхідністю часу для підготовки клопотання про призначення судово-економічної експертизи, зупинено провадження по справі до 16.12.2016 р.

Ухвалою суду від 16.12.2016 р. за клопотанням представника позивача, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України, у звязку з необхідністю уточнення питань, які необхідно поставити перед експертною установою, зупинено провадження по справі до 04.01.2017 р.

Ухвалою суду від 04.01.2017 р. за клопотанням представника відповідача, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України, у звязку з необхідністю надання додаткового час для надання до суду питань, на які потрібна відповідь експерта, зупинено провадження по справі до 25.01.2017 р.

Ухвалою суду від 25.01.2017 р. за клопотанням представників позивача та відповідача, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156, ст. 102 КАС України, продовжено зупинення провадження по справі до 01.02.2017 р.

Ухвалою суду від 01.02.2017 р. задоволено клопотання представника комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси про призначення судово-економічної експертизи: призначено по справі судово-економічну експертизу, проведення експертизи доручено судовому експерту з економічних питань ОСОБА_4, яка атестована Міністерством юстиції України; зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи.

Ухвалою суду від 11.01.2018р., яка занесена до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.01.2018р. призначено проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв, клопотань з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 09.02.2018 р.

Ухвалою суду від 09.02.2018 р., яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у підготовчому засіданні в звязку з необхідністю виклику експерта до 21.02.2018 р. 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 21.02.2018 р., яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у підготовчому засідання до 07.03.2018 р. 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 07.03.2018 р. за клопотанням представника позивача продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів. Підготовче засідання відкладено на 26.03.2018 р. 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 26.03.2018 р., яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у підготовчому засідання до 02.04.2018 р. 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 02.04.2018 р., яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у підготовчому засідання до 06.04.2018 р. 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 06.04.2018 р. підготовче провадження у справі закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.04.2018 р. о 09 год. 00 хв.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Суд зазначає, що 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим КАС України викладено в новій редакції. Відтак, справу розглянуто за правилами загального позовного провадження, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Теплопостачання міста Одеси (скорочене найменування - КП ТМО) () зареєстровано як юридичну особу 20.10.2006р. (номер запису: 1 022890), засновником якої є Одеська міська рада.

Видами діяльності підприємства є: Код КВЕД 71.20 Технічні випробування та дослідження; Код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; Код КВЕД 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устатковання; Код КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; Код КВЕД 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний); Код КВЕД 42.21 Будівництво трубопроводів; Код КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України, на підставі наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС № 192 від 02.03.2016р. проведено невиїзну документальну перевірку з питання своєчасності сплати податку на додану вартість. Перевірка проводилась з 08.04.2016р. по 14.04.2016р.

За наслідками перевірки складено акт № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., відповідно до висновків якого невиїзною документальною перевіркою встановлено порушення п.50.1 ст. 50, п.126.1 ст.126 ПК України (т.1, а.с. 9-10).

29.04.2016р. (вих. № 02/01-01-264) КП ТМО подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС заперечення на акт перевірки, в яких зазначено про необґрунтованість висновків акта та відсутність підстав для застосування до підприємства штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість (т.1, а.с. 26-27).

11.05.2016р. (вих. № 1998/10/28-08-47) Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС надано відповідь на заперечення КП ТМО на акт перевірки, якою висновок акту № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р. залишено без змін (т.1, а.с. 28-29).

За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1 від 16.05.2016р., яким КП ТМО відповідно до акта № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., висновку №13/28-08-47/34674102 від 11.05.2016р. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.50.1 ст. 50 ПК України та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобовязання у розмірі 18 003 037,04 грн. зобовязано сплатити штраф в розмірі 10 % в сумі 1 800 303,74 грн. (т.1, а.с. 30-31);

№ НОМЕР_2 від 16.05.2016р., яким КП ТМО відповідно до акта № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., висновку №13/28-08-47/34674102 від 11.05.2016р. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.50.1 ст. 50 ПК України та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобовязання у розмірі 14 688 230,45 грн. зобовязано сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 2 937 646,09 грн. (т.1, а.с. 32-33);

№ НОМЕР_3 від 16.05.2016р., яким КП ТМО відповідно до акта № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., висновку №13/28-08-47/34674102 від 11.05.2016р. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.50.1 ст. 50 ПК України та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобовязання у розмірі 11 938 382,60 грн. зобовязано сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 2 387 676,52 грн. (т.1, а.с. 34-36);

№ НОМЕР_4 від 16.05.2016р., яким КП ТМО відповідно до акта № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., висновку №13/28-08-47/34674102 від 11.05.2016р. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.50.1 ст. 50 ПК України та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобовязання у розмірі 10 055 133,15 грн. зобовязано сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 2 011 026,63 грн. (т.1, а.с. 37-39);

№ НОМЕР_5 від 16.05.2016р., яким КП ТМО відповідно до акта № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., висновку №13/28-08-47/34674102 від 11.05.2016р. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.50.1 ст. 50 ПК України та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобовязання у розмірі 3 636 683,95 грн. зобовязано сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 727336,79 грн. (т.1, а.с. 40-42);

№ НОМЕР_6 від 16.05.2016р., яким КП ТМО відповідно до акта № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., висновку №13/28-08-47/34674102 від 11.05.2016р. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.50.1 ст. 50 ПК України та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобовязання у розмірі 3 267 759,90 грн. зобовязано сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 653551,98 грн. (т.1, а.с. 43-44);

№ НОМЕР_7 від 16.05.2016р., яким КП ТМО відповідно до акта № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., висновку №13/28-08-47/34674102 від 11.05.2016р. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.50.1 ст. 50 ПК України та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобовязання у розмірі 10 329 971,85 грн. зобовязано сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 2 065 994,37 грн. (т.1, а.с. 45-47);

№ НОМЕР_8 від 16.05.2016р., яким КП ТМО відповідно до акта № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р., висновку №13/28-08-47/34674102 від 11.05.2016р. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.50.1 ст. 50 ПК України та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобовязання у розмірі 14 028 124,94 грн. зобовязано сплатити штраф в розмірі 20 % в сумі 2 805 624,94 грн. (т.1, а.с. 48-51).

30.05.2016р. (вих. № 02/01-01-297) КП ТМО до Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників направлено первинну скаргу на вищевказані податкові повідомлення-рішення (т.1, а.с. 52-54).

29.07.2016р. (вих. № 16371/10/28-10-10-4-33) рішенням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про результати розгляду скарги оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін (т. 1, а.с. 50-51).

10.08.2016р. (вих. № 02/01-01-479) КП ТМО до Державної фіскальної служби України направлено скаргу на податкові повідомлення-рішення (т.1, а.с. 58-60).

30.08.2016р. (вих. № 18714/6/99-99-11-03-01-25) рішенням Державної фіскальної служби України оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін (т.1, а.с. 61-62).

Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п.75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п.54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами п.57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (пп.14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 126.1 ст.126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема зі зміту акта перевірки № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р. (т.1, а.с. 9 звор. бік арк..), перевіркою встановлено, що за даними облікової картки особового рахунку з податку на додану вартість КП ТМО (), в порушення абз. 2 п. 4 розділу ІІІ Порядку ведення органами доходів і зборів оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міндоходів № 765 від 05.12.2013р., не сплачено податкове зобовязання у встановлені строки:

- відповідно до рішення МГУМ № 5 від 31.01.2013р. КП ТМО надано розстрочку податкового боргу на загальну суму 52 821 603,9 грн., в т.ч. основний платіж складає 46 927 344,79 грн. (термін сплати розстрочки з 07.02.2013р. по 09.12.2013р.);

- КП ТМО було подано до СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС нову звітну декларацію з податку на додану вартість (вх. № НОМЕР_9 від 20.03.2013р.), в якій підприємство було задекларовано суму, яка сплачується до державного бюджету 5 367 749,0 грн. (термін сплати 30.03.2013р.);

- також впродовж 2013 року по підприємству виникав податковий борг, відповідно до самостійно наданих уточнюючих розрахунків, що призвело до нарахування штрафних санкцій, які наведені у додатку до акта перевірки (розрахунки штрафних санкцій).

За приписами п.100.1 ст.100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Державної податкової служби України №5 від 31 01.2013р. КП ТМО надано розстрочення сплати податкового боргу з податку на додану вартість усього 53 263 171,00 грн., в тому числі основний платіж 47 368 911,91 грн., пеня 5 894 259,09 грн. (т.4, а.с. 87).

За договором про розстрочення податкового боргу № 1 від 31.01.2013р., укладеного відповідно до рішення Державної податкової служби України №5 від 31 01.2013р. на підставі ст.ст. 19-1, 100 ПК України КП ТМО надано розстрочку податкового боргу на загальну суму 52 821 603,88 грн. під проценти строком з 31.01.2013р. по 09.12.2013р. (т.2, 65-66; т.4, а.с. 84-86).

Згідно Доповнення №1 від 28.02.2013р. до договору про розстрочення податкового боргу № 1 від 31.01.2013р., укладеного між Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС та КП ТМО, термін сплати змінено відносно розстроченої суми податкового боргу (т.2, а.с. 68).

Згідно облікових даних Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління за 2013 рік, загальна сума нарахувань (зменшення) податкового зобовязання з податку на додану вартість КП ТМО за січень 2013 року складає мінус 42 765 909,80 грн., загальна сума пені становить мінус 5 788 887,70 грн. (т.1, а.с. 166).

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд враховує, що згідно висновку експерта № 1703 судово-економічної експертизи по адміністративній справі №815/5700/16, складеного 30.11.2017р. судовим експертом ОСОБА_4, яка атестована Міністерством юстиції України (свідоцтво Мін'юсту № 1476 від 28.01.2011) (далі Висновок експерта № 1703), проведеним експертним дослідженням, зокрема, встановлено, що у період з лютого та по листопад 2013 року загальна сума сплати КП ТМО розстроченого податкового боргу складає 55 186 271,20 грн., що більш на 2 364 667,32 грн., ніж зазначено у договорі про розстрочення податкового боргу № 1 від 31.01.2013р. та відображено в регістрах бухгалтерського обліку КП ТМО (т. 4, а.с. 66-95).

Проведеним дослідженням наданих документів встановлено, що КП ТМО своєчасно виконано умови договору № 1 від 31.01.2013р. та загальна сума розстроченого боргу (основний платіж та пеня) сплачено у повному обсязі у розмірі 52 821 603,88 грн. за період з 06.02.2013р. по 28.11.2013р., а не за період з 31.01.2013р. по 09.12.2013р., як передбачено умовами договору № 1 від 31.01.2013р. (т.4, а.с. 71).

На підтвердження факту здійснення КП ТМО всіх виплат за договором № 1 від 31.01.2013р. надано до суду засвідчені копії платіжних доручень (т.3, а.с. 141-250; т.4, а.с. -4), які досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема даних Облікової картки Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління за 2013р., у період з лютого по листопад 2013р. нараховано штрафних санкції на розстрочення податкового боргу за період з 16.11.2012р. (послідуюча дата після отримання уточнюючих декларацій КП «ТМО») по 30.01.2013 (до дати підписання Договору № 1 від 31.01.2013р.) на загальну суму 8 183 230,25грн., а не у розмірі 8 175 225,82 грн., як зазначено у «Розрахунках штрафних санкцій» до повідомленнях - рішеннях №, №, №, №, №, №, №, відхилення становить 8 004,43грн., яке виникло у результаті не врахування у наданих розрахунках суми нарахованої штрафної санкції у Обліковій картці СДПІ від 13.08.2013 (т.1, а.с.226).

Також за змістом Облікової картки за 2013р. загальна сума нарахованих штрафних санкцій у розмірі 8 175 225,82грн., нараховано на підставі записів у картці:

- у розмірі 7 203 856,73грн. зміст документа за період з 07.02.2013р. по 27.09.2013 р. «код операції 281 необхідна штрафна санкція за несвоєчасну сплату платежу по ст.17 ЗУ 2181 та ст.25 ЗУ 2464 (20%) невизначений документ №ST17INFO за період .... до 30.01.2013 на Рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (ст.100 ПКУ) № 1 від 31.01.2013» (т.1, а.с. 167-240);

- у розмірі 971 369,09 грн. зміст документу за період з 27.09.2013р. по 25.11.2013р. «код операції 280 необхідна штрафна санкція за несвоєчасну сплату платежу (10%) невизначений документ №ST17INFO за період.... до 30.01.2013 на Рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (ст.100 ПКУ) №1 від 31.01.2013» (т.1.а.с.167-240).

Зазначене свідчить про те, що в Обліковій картці контролюючого органу за 2013р. міститься посилання у документах за кодом операції 281 на нормативно-правові акти, які у 2013р. взагалі не мали впливу на нарахування штрафних санкцій з податку на додану вартість, зокрема, на Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000р., який втратив чинність на підставі Кодексу №2755-VI від 02.12.2010р., Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464- VI від 08.07.2010р., який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Пунктом 50.1 ст. 50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно матеріалів справи, загальна сума основного боргу 46 927 344,80 грн., на яку надано розстрочку за умовами Договору № 1 від 31.01.2013р., складається із сум:

самостійно скорегованих податкових зобов'язань КП «ТМО» у розмірі 35 472 664,81грн. та самостійно нарахованої пені у розмірі 1740989,0грн. (із зазначенням номеру та дати уточнюючого документа); декларації № від 30.12.2012р. у розмірі 5 552 256 грн., невизначеного документа у розмірі 4 161 435,0грп.

У результаті зіставлення даних «Уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок» КП «ТМО» за листопад - грудень 2012р., які отримано контролюючим органом, з даними Обліковій картки за 31.01.2013р. встановлено, що сума податкових зобов'язань у розмірі 35 472 664,81грн. та нараховано пені у розмірі 1740 989,01грн., які включено до загальної суми податкового боргу за умовами договору № 1 від 31.01.2013р. та відображені у Обліковій картці за 31.01.2013р., підтверджується даними Уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість КП «ТМО», що уточнюють суми податкових зобов'язань за податкові періоди січень - червень 2012р.

Враховуючи наведене, позивачем на виконання вимог с. 50 ПК України у листопаді - грудні 2012р. надано до контролюючого органу Уточнюючі розрахунки з ПДВ, відповідно яких скориговано суми податкових зобов'язань за раніше подані ним податкові декларації та самостійно розраховано суму пені.

Таким чином, з урахуванням пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Узгодженою сумою податкового (грошового) зобов'язання та пені вважається сума, яка самостійно обчислюється платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках та сплачується в строки визначені податковим законодавством та у разі не сплати такої узгодженої суми нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до п.100.2 ст. 100 ПК України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Разом з тим, згідно п.3.9 розділу ІІІ Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 574 від 10.10.2013р., на розстрочені (відстрочені) грошові зобовязання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (податкового боргу).

Відповідно до розділу ІІ Договору № 1 від 31.01.2013р. розстрочені суми податкового боргу та суми нарахованих процентів, що залишилися не сплаченими на день прийняття рішення про скасування розстрочення, ограни державної податкової служби мають право стягувати у порядку, встановленому законодавством для стягнення податкового боргу.

Відповідачем не доводилось та не підтверджувалось належними доказами та з матеріалів справи судом не встановлено доказів, які б свідчили про скасування рішення Державної податкової служби України №5 від 31.01.2013р. КП ТМО надано розстрочення сплати податкового боргу з податку на додану вартість, а сума розстроченого податкового боргу за умовами договору № 1 від 31.01.2013р. сплачена своєчасно у період з лютого по листопад 2013 р.

При цьому, слід зазначити, що згідно абз. 2 п.102.1 ст.102 ПК України, у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації, контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Так, відповідно до ст.ст. 102, 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 ПК України. Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 статті 102 ПК України, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених Податковим кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 Податкового кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.1 статті 133 Податкового кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Отже, граничним строком застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків за порушення податкового законодавства є 1095 день, що настає за останнім днем граничного строку виконання податкового зобов'язання, визначеного Податковим кодексом та іншими законами України, або за днем його фактичного виконання, якщо воно мало місце пізніше.

Згідно Висновку експерта № 1703, дослідженнями наданих документів встановлено, що загальна сума основного боргу 46 927 344,80грн., на яку надано розстрочку за умовами Договору № 1 від 31.01.2013р., містить суму податкового боргу 37 213 654,0 грн., що підтверджуються даними Уточнюючих розрахунки з податку на додану вартість КП «ТМО», які мають відмітки про отримання податковим органом у листопаді та грудні 2012р. за податкові періоди з січня по червень 2012р. (про що зазначено у Додатку № 3 до висновку), а саме:

дата отримання розрахунку 15.11.2012р. на загальну суму 15 409 355,0 грн. (1886297,91 + 12417144,90+374387,0+345764,0+385761,0);

дата отримання розрахунку 21.12.2012р. на загальну суму 20 764 072,0грн. (13994288,0+2998403,0+3166602,0+419829,0+89952+94998);

дата отримання розрахунку 25.12.2012р. на загальну суму 1 040 227,0грн. (1009929,0+30298,0).

Враховуючи зазначене, експерт дійшов висновку, що податкові повідомлення рішення, які виписані 16.05.2016р. на суми штрафних санкцій по сумах, які виникли за наданим КП «ТМО» розстроченням податкового боргу за умовами Договору № 1 від 31.01.2013р. містять суми штрафних санкцій нарахованих на податковий борг у розмірі 37 213 654,0 грн. за даними самостійно наданих КП «ТМО» Уточнюючих розрахунків з ПДВ по яким пройшов строк давності, встановлений п. 102.1 ст.102 ПК України, 1095 днів (15.11.2012 15.11.2015; 21.12.2012 21.12.2015; 25.12.2012 25.12.2015) (т.4, а.с. 79).

Зокрема, слід зазначити, що ухвалою суду від 01 лютого 2017 року, якою було призначено судово-економічну експертизу, було поставлено перед експертом наступні питання:

1.Чи підтверджується документально стосовно податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, №, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8 від 16.05.2016р. нарахування останнім штрафних санкцій по сумах, які виникли за наданим комунальному підприємству Теплопостачання міста Одеси розстроченням податкового боргу на виконання Договору про розстрочення податкового боргу № 1 від 31.01.2013 року?

2.У разі підтверджувальної відповіді на перше питання, - на які саме розстрочені суми податкового боргу та у якому розмірі нараховувалися штрафні санкції?

Як вбачається зі змісту Висновку експерта № 1703, за результатами проведеного експертного дослідження судовим експертом сформульовано такі висновки.

«По першому питанню. Проведеними дослідженнями наданих у матеріалах справи даних копій документів та записів у регістрах бухгалтерського обліку КП «ТМО» нарахування Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Одесі Міжрегіонального Головного управління ДФС штрафних санкцій у податкових повідомленнях - рішеннях №, №, №, №, №, №, №, № від 16.05.2016р., які виникли за наданим комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» розстроченням податкового боргу на виконання Договору про прострочення податкового боргу № 1 від 31.01.2013р., підтвердити чи спростувати не надається за можливе, у зв'язку з тим, що у Обліковій картці СДПІ за 2013р. не зазначені розрахунки за умовами вказаного Договору та на дослідження не надані конкретизовані дані ОСОБА_3 «Про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати збору за спеціальне використання води» №71/28-08-47/34674102/11 від 21.04.2016р., а саме, за який період проводилась перевірка та суми несплаченого податкового боргу.

По другому питанню. За даними податкових повідомлень - рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 від 16.05.2016р. встановлено, що загальна сума штрафних санкцій 15 389 161,06 грн. містить суму, яка нарахована відносно Договору про розстрочення податкового боргу № 1 від 31.01.2013р. у розмірі 8 175 225,82 грн. Проведеними дослідженнями наданих документів встановлено, що за даними регістрів бухгалтерського обліку КП «ТМО» та даними Облікової картки СДПІ за 2013р., сума розстроченого податкового боргу за умовами Договору № 1 від 31.04.2013р. сплачена своєчасно у період з лютого по листопад 2013р. у повному обсязі. Дослідженням встановлено, що сума штрафних санкцій 8 175 225,82 грн. нараховано на податковий борг, якій утворився за даними самостійно наданих Уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість КП «ТМО», по яким пройшов строк давності, встановлений п. 102.1 ст.102 Податковим кодексом України, 1095днів. Проведеними дослідженнями встановити загальну суму нарахованих штрафних санкцій за повідомленнями-рішеннями відносно самостійно наданих КП «ТМО» Уточнюючих розрахунків з ПДВ, на які надано розстрочку за умовами Договору № 1 від 31.01.2013р., не надається за можливе».

Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р. затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами (далі Порядок № 727), відповідно до п.2 розділу ІІІ якого вступна частина акта документальної перевірки повинна містити такі дані: період, за який проводилася документальна перевірка діяльності платника податків. У разі невідповідності періоду, за який перевіряються питання дотримання валютного законодавства, сплати єдиного внеску, такий період зазначається окремо.

Згідно пп.2 п.4 розділу ІІІ Порядку № 727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Згідно пп.2 п.4 розділу ІІІ Порядку № 727, виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків або його законними представниками.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом в акті перевірки взагалі не зазначено періоду, за який проводилась невиїзна документальна перевірка з питання своєчасності сплати податку на додану вартість КП «ТМО» та чіткого викладу змісту порушень, виявлених перевіркою; акт містить помилки, в тому числі в його назві, розбіжності у номері; як розрахунки штрафних санкцій, за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) податку на додану вартість, так і розрахунки штрафних санкцій, додані до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не містять конкретних сум узгодженого податку на додану вартість, граничні терміни сплати та дати несвоєчасності сплати цього податку та містять арифметичні помилки, не містять зазначення документів, які підтверджують несвоєчасну сплату податку, а в деяких випадках зазначена кількість днів прострочення не відповідає встановленому п.126.1 ст.126 ПК України розміру штрафу та містять посилання на нормативні акти, які не регулюють питання нарахування штрафних санкцій з податку на додану вартість або втратили чинність.

Крім того, в акті перевірки № 71/28-08/47/34674102/11 від 21.04.2016р. (т.1, а.с. 9 звор. бік арк.) йдеться про порушення позивачем абз. 2 п. 4 розділу ІІІ Порядку ведення органами доходів і зборів оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міндоходів № 765 від 05.12.2013р., в частині несвоєчасної сплати податкових зобовязань, однак зазначений нормативний акт набрав чинності 28.02.2014р. вже після сплати КП «ТМО» розстроченого боргу, який сплачено до 28.11.2013р.

На підтвердження факту своєчасної та у повному обсязі сплати податкового зобовязання за податковою декларацією № від 20.03.2013р., позивачем надано витяг з реєстру банківських розрахунків системи банк-клієнт КП «ТМО» за березень 2013 року та бухгалтерської відомості про розрахунки з бюджетом по податку на додану вартість за березень 2013 року, в яких відображено, що позивачем станом на 29.03.2013р. до державного бюджету було перераховано 10 369 712,99 грн. (т. 5, а.с. 80-81).

Суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки, відповідачем не надано.

Як передбачає ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію

та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «ОСОБА_3 проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Враховуючи, що акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані рішення, не містить чіткого викладу змісту порушень, виявлених перевіркою, з акту неможливо встановити період, за який проводилась перевірка, розрахунки штрафних санкцій не містять конкретних сум узгодженого податку на додану вартість, граничні терміни сплати та дати несвоєчасності сплати цього податку та містять арифметичні помилки, суд дійшов висновку, що з урахуванням вищенаведеного, в тому числі висновку експерта, пропуску строку, встановленого п.102.1 ст.102 ПК України (1095 днів), відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень, які оскаржуються.

З огляду на зазначене суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 від 16.05.2016р. є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про необхідність присудити позивачу сплачений судовий збір у розмірі 230837,42 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65110, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ БАЛКІВСЬКА, будинок 1-Б; ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 11 Г; ) про скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 від 16.05.2016р.,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 від 16.05.2016р.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 11 Г; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65110, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ БАЛКІВСЬКА, будинок 1-Б; ) судовий збір у розмірі 230837,42 грн. (двісті тридцять тисяч вісімсот тридцять сім гривень 42 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.04.2018р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.