Справа № 522/4463/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/4463/18

Категорія: 3.3 Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Бойка А.В., Скрипченка В.О.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 Тхі Хоа на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення 19.03.2018р.) по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 Тхі Хоа про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

16.03.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до Приморського районного суду м. Одеси до громадянки Соціалістичної республіки ОСОБА_2 ОСОБА_1 Тхі Хоа (12.06.1987р.н.) із адміністративним позовом, в якому просило суд затримати цю громадянку ОСОБА_2 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 16.09.2018 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач знаходиться на території України незаконно, постійного місця проживання та легального джерела існування не має. У звязку із чим 15.03.2018р. ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення її в країну походження - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, однак, вказане рішення останньою так і не було у добровільному порядку виконано, у звязку із чим, позивач був змушений звернутися до суду із позовом про затримання відповідача з метою забезпечення видворення за межі території України.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року адміністративний позов ГУ ДМС в Одеській області задоволено. Затримано громадянку ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_1 Тхі Хоа (12.06.1987р.н.) з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 19.09.2018р. з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 Тхі Хоа адвокат ОСОБА_5 02.04.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2018 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

25.04.2018 року до Одеського апеляційного адміністративного суду від представника ГУ ДМС України в Одеській області надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі.

Відповідач та його представник в судове засідання суду апеляційної інстанції з невідомих причин не прибув, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

15.03.2018 року в ході проведення профілактичних заходів з протидії нелегальній (незаконній) міграції працівниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою м. Одеса, вул. Петра Лещенко, 92, було виявлено особу без документі, яка назвалась громадянкою ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_1 Тхі Хоа, ІНФОРМАЦІЯ_1

В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень було встановлено, що громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_1 Тхі Хоа, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території України без документів на право проживання в Україні.

Громадянка ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_1 Тхі Хоа, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснила, що прибула на територію України у 2014 року з метою працевлаштування.

В ході перевірки громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_1 Тхі Хоа (12.06.1987р.н.) було отримано інформацію з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан), що офіційний в'їзд на територію України відповідач не здійснювала.

15.03.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_1 Тхі Хоа, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язано її покинути територію України у термін до 16.03.2018 року.

Однак, у звязку з невиконанням відповідачем вказаного рішення, позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011р.

Відповідно до приписів ч.1 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Як вбачається зі змісту ч.5 ст.26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Приписами ч.1 ст.289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У відповідності до ч.11 ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Так, як встановлено судами обох інстанцій, вбачається з матеріалів справи та враховуючи ті обставини, що у відповідач ОСОБА_1 Тхі Хоа не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, а також легального перетину державного кордону України; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, про наявність усіх законних підстав вважати, що ОСОБА_1 Тхі Хоа ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення за межі території України, у звязку з чим адміністративний позов міграційного органу дійсно підлягає задоволенню.

Також, твердження представника відповідача щодо порушення права громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, передбаченого ч.2 ст.15 КАС України, а саме не надання можливості особі, яка не володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, користуватися рідною мовою або мовою, якою вона володіє, завдяки залученню до справи перекладача, не відповідає дійсності, оскільки під час розгляду даної справи у суді першої інстанції було залучено перекладача ОСОБА_6 Дієн.

Крім того, під час надання громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_1 Тхі Хоа пояснень та вручення їй примірника рішення про примусове повернення її в країну походження також був присутній перекладач.

При цьому, слід вказати, що аналогічна правова позиція з цього спірного питання була викладена і Верховним Судом, зокрема, в рішенні від 07.02.2018р. по справі №743/432/16-а.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційних скаргах доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 288, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Тхі Хоа залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25.04.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: ОСОБА_7

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_8