Справа № 821/244/18
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/244/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "БАСМАТІ" до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства Юстиції України, за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування Наказу № 3884/5 від 06 грудня 2017 року,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «БАСМАТІ» (далі позивач, ТОВ «СП «БАСМАТІ» ) до Міністерства юстиції України (далі -відповідач - 1), Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства Юстиції України (далі- відповідач - 2), за участю третьої особи ОСОБА_2 (далі - третя особа), в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.03.2018 року, позивач просить:

- визнати протиправними дії Міністерства Юстиції України щодо винесення наказу № 3884/5 від 06.12.2017 року та скасувати цей наказ;

-витребувати у Відповідачів ОСОБА_3 Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації щодо розгляду скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 від 14.11.2017 року, зареєстрованій в Міністерстві Юстиції України 14.11.2017 року за № М-28201 та доповнень до неї від 29.11.2017 року, зареєстрованих у Міністерстві Юстиції України 01.12.2017 року за № 36410-0-33-17 та скасувати його;

-визнати дії Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації в частині прийняття рішення від 04.12.2017 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 від 14.11.2017 року протиправними та скасувати ОСОБА_3 від 04.12.2017 року:,

-стягнути з відповідачів солідарно на користь ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Басматі» судовий збір у розмірі 1762.00 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що на підставі висновків Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації спірним наказом Мінюсту № 3884/5 від 06.12.2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» скасовані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.07.2017 року №36190524, 36192804, 36185810, 36188312, 36191920, 36189915, прийняті державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_5, та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів про інші речові права (права оренди), які внесені на підставі цих рішень, якими повторно зареєстровано право оренди за ТОВ «СП «Басматі». Вважає наказ протиправним, оскільки договірні відносини позивач не мав бажання припиняти, а угоди про розірвання договорів оренди були підроблені невідомо ким. Проте, коли позивач дізнався про існування вказаних угод, що були підроблені, то негайно звернувся до правоохоронних органів. З вказаних підстав державна реєстрація права оренди за договорами від 22.09.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СП «Басматі» була державним реєстратором здійснена повторно. Крім того, позивач посилається на адміністративну справу №821/492/17 за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_6, третя особа ТОВ «СП «Басматі» про скасування рішень, зазначаючи що дані рішення, а також сама державна реєстрація речових прав була предметом оскарження третьою особою у березні 2017 року, по якій судом надано оцінку та рішення суду набрало законної сили. Також вважає, що третій особі було відомо про реєстрацію договорів оренди після їх припинення на підставі Ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 року, а тому скарга була подана із пропуском строку. З поданої заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що позивач вважає, що скарга не відповідає вимогам п. 1 ч. 5 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», висновок Комісії не містить доводів та відомостей щодо наданих заперечень позивачем на скаргу, а відповідач невчасно повідомив позивача про розгляд скарги, чим порушив Порядок № 1128. Крім того, позивач посилається на наявність позовної заяви у Голопристанському районному суді Херсонської області позивача до третьої особи про спонукання до виконання умов договору оренди земельної ділянки на час розгляду скарги, та вважає, що відповідач-1 взагалі не мав права приймати оскаржуваний наказ № 3884/5, оскільки наявність аналогічного спору між сторонами є підставою для відмови у розгляді поданої скарги.

Ухвалою суду від 27 лютого 2018 року провадження в справі було відкрито та призначено судове засідання на 27 березня 2018 року. В день призначення справи головуючим суддею заявлено самовідвід, справу отримано суддею Гомельчуком С.В. та призначено судове засідання на 19 квітня 2018 року. В звязку з клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено на 23 квітня 2018 року.

Відповідач - 1 20 березня 2018 року подав до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. 14 листопада 2017 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 з вимогою скасувати прийняті державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.07.2017 року, на підставі яких державним реєстратором внесено записи про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) за ТОВ «СП «Басматі». Розглянувши подані матеріали та документи, Комісія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню. Спірні рішення прийняті державним реєстратором на підставі вже припинених договорів оренди, які за своєю суттю не створюють юридичних наслідків. Отже, державним реєстратором під час прийняття спірних рішень не встановлено належним чином відповідність законодавству договорів оренди, так як вказані договори не підтверджують набуття ТОВ «СП «Басматі» інших речових прав (прав оренди) на земельні ділянки, оскільки згідно з угодами про розірвання, договори оренди достроково розірвані, і це є підставою для відмови у державній реєстрації іншого речового права (права оренди) за позивачем. Скасування вказаних вище рішень та записів у Державному реєстрі прав щодо земельних ділянок є єдиним способом поновлення прав скаржника. Відповідно до п. 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мінюсту, що і було зроблено. Все це, на думку представника відповідача, є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Від представника третьої особи 20 березня 2018 року надійшли письмові пояснення до позову, в яких зазначено, що ОСОБА_2 є власником 6 земельних ділянок, загальною площею 9.66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. У 2017 році між ним та позивачем існував спір про оскарження рішень державного реєстратора Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_6 від 04.10.2016 року щодо подвійної реєстрації договорів оренди. В липні місяці сторони уклали угоди про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок від 22.09.2016 року. 14.07.2017 року державним реєстратором Милівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області прийнято рішення про припинення іншого речового права. Однак, в той же день тим же державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію права оренди земельних ділянок за припиненими договорами від 22.09.2016 року. Представник третьої особи вважає, що державний реєстратор не мав права повторно реєструвати право оренди на зазначені ділянки, оскільки правовідносини припинилися між сторонами. З даного приводу третя особа звернулася до відповідача зі скаргою на дії державного реєстратора. За результатами розгляду скарги відповідач прийняв Наказ №3884/5, який прийнятий у відповідності до повноважень відповідача. Оскаржуваний наказ не підлягає скасуванню, оскільки ним правомірно було скасовано прийняті державними реєстраторам рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. На посилання позивача, що дані правовідносини були предметом розгляду адміністративної справи № 821/492/17 представник третьої особи заперечує, оскільки в даній справі оскаржувалися рішення державного реєстратора ОСОБА_6, а скаргу було подано стосовно рішень державного реєстратора ОСОБА_5 Стосовно порушення строків звернення до відповідача - 1 зазначив, що ОСОБА_2 скаргу було подано у строк, визначений законодавством, а про існування порушеного права третя особа дізналася з моменту отримання інформаційних довідок, оскільки саме представником позивача було проведено припинення іншого речового права за угодами про дострокове розірвання договорів оренди від 22.09.2016 року.

В день слухання справи, 23 квітня 2018 року, від представників позивача, відповідача - 1 та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник позивача позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповіда-1 та третя особа просили відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача - 2 в судове засідання не зявився, свого представника для участі в розгляді справи не направив, відзив на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 14 листопада 2017 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 вх. №1528/12 від 14.11.2017 року на дії та рішення державного реєстратора. Скарга мотивована тим, що державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_5 зареєстроване інше речове право на 6 припинених договорів оренди земельних ділянок на неправомірних підставах. За результатами вчинених дій державним реєстратором внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: №№36190524, 36192804, 36185810, 36188312, 36191920, 36189915 від 18.07.2017 року.

Судом досліджено сайт Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства Юстиції України (http://minjust.gov.ua/ddr.), де викладено оголошення про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства Юстиції України 04 грудня 2017 року, яким запрошувались скаржники та заінтересовані особи для розгляду скарг, серед яких, є скарга ОСОБА_4 представника гр. ОСОБА_2 від 14.11.2017 року.

04 грудня 2017 року Комісія за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 представника ОСОБА_2 від 14.11.2017 року на рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області встановила наступне. Підставою для прийняття оскаржуваних рішень державним реєстратором ОСОБА_5 стали припинені договори оренди земельних ділянок від 22.09.2016. Комісія зазначила, що між ТОВ «СП «Басматі» та скаржником було підписано угоди про дострокове розірвання від 10.07.2017 року договорів оренди земельних ділянок та відповідно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі цих угод 14.07.2017 року субєктом оскарження прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з якими припинено інше речове право (право оренди) на підставі договорів оренди. Однак, у цей день, 14.07.2017 року субєктом оскарження за договорами оренди відповідно до оскаржуваних рішень знову зареєстровано інше речове право (право оренди) за ТОВ «СП «Басматі». Комісія встановила, що державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області при прийнятті оскаржуваних рішень всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав, а саме, статей 10, 18, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 12 Порядку № 1128 не встановлено належним чином відповідність законодавству договорів оренди, так як вказані договори не підтверджують набуття ТОВ «СП «Басматі» інших речових прав (права оренди) на земельні ділянки, оскільки згідно з угодами про розірвання Договори оренди достроково розірвані, у звязку з чим не відмовлено у державній реєстрації іншого речового права (права оренди) за ТОВ «СП «Басматі» на земельні ділянки.

Відповідно до п. 12 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 12 Порядку № 1128 наказом Мінюсту «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» № 3884/5 від 06 грудня 2017 року, задоволено скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 від 14.11.2017 року у повному обсязі та скасовано прийняті державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області рішення № 36190524, 36192804, 36185810, 36188312, 36191920, 36189915 від 18.07.2017 року. Виконання наказу покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбула до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-ІV (далі- Закон № 1952) передбачає, що цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1ч.1ст.2 Закону № 1952)

Заявник - власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав (абз.2 п.3 ч.1 ст.2 Закону № 1952).

Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі (п.8 ч.1 Закону №1952).

Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (п.9 ч.1 ст.2 Закону № 1952).

Загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав (ч. 1 ст. 3 Закону № 1952).

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна (абз.3 ч.5 ст.3 Закону № 1952).

Речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, встановлені статтею 4 Закон № 1952. Згідно із частиною першою вказаної статті Закону, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності та речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону.

Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі.

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом (ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно з положеннями частини другої статті 18 Закону № 1952 перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (п.1 Порядку № 1127).

Під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника на підставі передбаченого Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документа, що посвідчує таку особу.

У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.

Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів (абз.1,4,5 п.8 Порядку № 1127).

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч.4 ст.18 Закону № 1952).

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком (п. 40 Порядку № 1127).

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно (п.1,14 ч.1 ст.27 Закону №1952).

Таким чином, законодавець надає державному реєстратору певний комплекс прав для належного виконання своїх функцій, але при цьому такі права обмежуються законодавчо встановленими обовязками. Так, державний реєстратор повинен в обовязковому порядку встановити відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав, а також отримати інформацію з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, речові праві на які підлягають реєстрації.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні договори оренди земельних ділянок від 22 вересня 2016 року, які укладені між позивачем та ОСОБА_2 Одночасно з договорами надано акти прийому-передачі земельних ділянок від 22 вересня 2016 року, а також угоди про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок від 22 вересня 2016 року. В усіх додаткових угодах до договорів оренди земельних ділянок від 22.09.2016 року в п. 4 передбачено, що ці додаткові угоди набирають чинності з моменту їх державної реєстрації. В матеріалах справи наявні докази проведення державної реєстрації припинення іншого речового права за такими угодами.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на кримінальне провадження №0000501 від 14.11.2017 року та пояснення позивача щодо підробки угод про дострокове розірвання договорів оренди, оскільки суд дослідив Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, наданого позивачем, з якого вбачається, що на початку 2016 року невстановлені особи перебуваючи на території Херсонської області Голопристанського району с. Бехтери умисно шляхом підписання фіктивних договорів оренди землі шахрайським способом заволоділи грошовими коштами ТОВ «СП «Басматі» тим самим завдали вказаному підприємству шкоди. Із фабули дослідженого Витягу не вбачається факту підробки угод про дострокове припинення договорів оренди. Крім того, самі угоди підписані 10.07.2017 року, а у Витязі зазначено, що події відбувалися на початку 2016 року. Суд критично ставиться до позиції позивача, що з вказаних підстав державна реєстрація права оренди між ОСОБА_2 та ТОВ «СП «Басматі» здійснена повторно. У державного реєстратора відсутні повноваження на здійснення державної реєстрації повторно.

У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п.2,3,5 ч.1 ст.24 Закону № 1952).

Прийнявши рішення про припинення іншого речового права (права оренди), державний реєстратор не мав повноважень на прийняття рішень щодо реєстрації іншого речового права (права оренди) за припиненими договорами оренди від 22.09.2016 року.

Судом досліджено Постанову Херсонського окружного адміністративного суду по справі №821/492/17 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень відділу державної реєстрації Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_6, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Басматі» про визнання протиправними та скасування рішень, скасування державної реєстрації прав оренди земельних ділянок. Постанова набрала законної сили 15.11.2017 року. Позивач наголошував про те, що відповідно до ч.8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство Юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмету спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін, наявна інформація про судове провадження у звязку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав. Суд не погоджується з позицією позивача на підставі викладених фактів, оскільки при дослідженні даної Постанови суд прийшов до висновку про різні предмети оскарження. Так в Постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 року предметом спору були рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень відділу державної реєстрації Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_6 від 04.10.2016 року, а в скарзі скаржник просить скасувати рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області ОСОБА_5 від 18.07.2017 року.

Судом досліджено Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 року (справа №821/492/17). У позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог представник позивача наголошував, що на момент звернення зі скаргою у скаржника сплинув строк на оскарження рішень державного реєстратора, оскільки скаржнику станом на 23.08.2017 року було відомо про реєстрацію договорів оренди після припинення їх реєстрації за підробленими угодами. Суд не погоджується із позицією позивача, оскільки зі змісту ухвали не вбачається інформації про реєстрацію припинених договорів оренди. Інших доказів на підтвердження даних фактів представником позивача не надано.

Судом досліджено надану копію позовної заяви про спонукання виконання умов договору земельної ділянки, відомості про справу та Ухвалу про відкриття провадження у справі № 654/3624/17 Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.03.2018 року, якою представник позивача обґрунтовує наявність спору між тими ж сторонами і про той же предмет, що є підставою для відмови у задоволенні скарги. Суд не приймає доводи представника позивача з даного приводу, оскільки Ухвалу про відкриття провадження у справі постановлено 21.03.2018 року, а наказ прийнято 06.12.2017 року. Крім того, як вбачається із тексту Ухвали предметом позову є спонукання виконання умов договору оренди земельних ділянок, що за своїм змістом не є тотожним зі скаргою, поданою до міністерства Юстиції України.

Суд не приймає доводи представника позивача стосовно того, що відповідач-1 невчасно повідомив позивача про розгляд скарги та постановлене рішення за її розглядом, оскільки дане твердження спростовується наявними в матеріалах справи документами.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 37 Закону № 1952).

На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25 грудня 2015 року затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128), п. 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом. Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5 затверджено Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Положення №37/5).

В даному випадку, законодавець пов'язує можливість розгляду відповідної скарги по суті з можливістю встановлення зі змісту останньої та доданих до неї документів факт порушення прав у результаті прийняття рішення державного реєстратора.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку №1128, розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у п. 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Разом з тим, відповідно до п. 8 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 3 Розділу ІІІ "Порядок роботи комісії" Положення №37/5, передбачено обов'язок комісії повідомити усіх заінтересованих осіб про порядок денний запланованого засідання, дату, час і місце його проведення, а також надіслати членам комісії та зазначеним особам матеріали в електронному або паперовому вигляді.

Так, відповідно до п. 9 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Відповідно до п. 11 Порядку №1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2017 року на адресу ТОВ «СП «Басматі» направлено лист № 2/м-28201/142, в якому повідомлено про надходження до Міністерства юстиції України скарги ОСОБА_2 В даному листі зазначено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації буде опубліковано в підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (http://ddr.minjust,gov.ua) за посиланням з офіційного сайту Мінюсту (https://minjust.gov.ua). Як встановлено судом, Комісія розмістила відповідне оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту.

Пункт 10 Порядку №1128 встановлює, що суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги). Представник позивача в позовній заяві зазначає, що субєкт розгляду скарг повідомляє скаржнику та іншим заінтересованим особам про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) рекомендованою телеграмою, 2) телефонограмою; 3) факсимільним повідомленням; 4) засобами електронної пошти. Зазначені види повідомлень не відповідають Порядку №1128, оскільки п. 10 передбачені інші види належного повідомлення заінтересованих осіб.

В даній нормі законодавець наділяє Комісію певною альтернативою, при обранні способу повідомлення осіб про розгляд скарги по суті, що зумовлюється використанням виразу «в один з таких способів». За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України. (ч.6 ст.37 Закону №1952).

Рішення, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", виконуються суб'єктом розгляду скарги у межах компетенції, визначеної Законами (п.15 Порядку №1128).

На виконання вищезазначених вимог, Міністерством юстиції України видано наказ від 06.12.2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Відповідно до п.12. Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Таким чином, висновок відповідача-2, який позивач просить визнати протиправним, не є рішенням субєкта владних повноважень (нормативно-правовим актом індивідуальної дії), яке тягне за собою правові наслідки відносно позивача, не спрямоване на регулювання тих чи інших суспільних відносин і не має обовязкового характеру для позивача.

Тому висновок не набуває статусу рішення в розумінні пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, навіть, якщо він складений у імперативному вигляді.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Як передбачає ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстав для висновку про протиправність дій відповідачів.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, ч.3 ст.194, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 6.3