Справа № 826/2485/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2018 року № 826/2485/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ"

до 1) Державної фіскальної служби України;

2) Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі

податкових накладних або відмову в такій реєстрації

про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Приватна агрофірма "ГАРАНТ" (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач-1), Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі по тексту - відповідач-2) в якому просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 391464/32478714 від 11 грудня 2017 року, № 403744/32478714 від 13 грудня 2017 року, № 403745/32478714 від 13 грудня 2017 року, № 391465/32478714 від 11 грудня 2017 року, № 418297/32478714 від 14 грудня 2017 року, № 427927/32478714 від 15 грудня 2017 року;

зобов'язати Державну фіскальну службу України (04655, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватного підприємства "Приватна Агрофірма «Гарант» № 7 від 16 листопада 2017 року, № 8 від 17 листопада 2017 року, № 13 від 21 листопада 2017 року; № 9 від 17 листопада 2017 року, № 15 від 22 листопада 2017 року, № 21 від 30 листопада 2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/16700/17, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження до судового засідання на 13 березня 2018 року.

Зважаючи на неявку представників сторін, фіксування судового засідання 13 березня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом ухвалено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

До Окружного адміністративного суду міста Києва 13 квітня 2018 року від позивача надійшло клопотання про зміну позивача правонаступником, а саме: замінити Приватне підприємство "Приватна агрофірма "ГАРАНТ" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року, суд вийшов із письмового провадження та призначив судове засідання на 24 квітня 2018 року.

У судове засідання 24 квітня 2018 року сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомленні. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до подальшого розгляду клопотання про заміну позивача правонаступником та розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного судочинства України від 24 квітня 2018 року замінено позивача його правонаступником, а саме: Приватне підприємство "Приватна фірма "ГАРАНТ" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ПАФ ГАРАНТ").

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначено про протиправність рішень комісії Державної фіскальної служби України, необґрунтованість підстав відмови у реєстрації податкових накладних.

Представниками відповідачів відзиву на позовну заяву не подано.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд мста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" укладені договори з покупцями, які передбачають попередню оплату за надання послуг/поставку товарів:

-договір поставки № 10/11 від 10 листопада 2017 року, укладений із ТОВ "Мак";

-договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 02/11 від 02 листопада 2017 року, укладений із ТОВ "МАК";

-договір складського зберігання сільськогосподарської продукції № 01/09-6 від 01 вересня 2017 року, укладений з ТОВ "МАК";

-договір поставки № 03/10 від 01 жовтня 2017 року, укладений із ТОВ "Союз-Терра-3";

-договір № 0109-06 від 01 вересня 2017 року складського зберігання сільськогосподарської продукції, укладений з ТОВ "МАК";

-договір складського зберігання сільськогосподарської продукції № 01/09-5 від 01 вересня 2017 року, укладений з ТОВ "Союз-Терра-3".

Також, позивачем укладено договір оренди нежитлових приміщень № 01/09 від 01 вересня 2017 року з ПП "Гарант "Трейдінг", який передбачає оплату по факту надання послуг.

Копії вищезазначених договорів містяться в матеріалах справи.

Як зазначає позивач та підтверджується наданими копіями платіжних доручень та рахунків-фактур, після отримання коштів за вищезазначеними договорами в якості попередньої оплати, позивачем виписані наступні податкові накладні: № 7 від 16 листопада 2017 року на загальну суму 1 928 242 грн, № 8 від 17 листопада 2017 року на загальну суму 1 986 138 грн, № 13 від 21 листопада 2017 року на загальну суму 1 417 002 грн; № 9 від 17 листопада 2017 року на загальну суму 159 714 грн, № 15 від 22 листопада 2017 року на загальну суму 340 422 грн, № 21 від 30 листопада 2017 року на загальну суму 40 920 грн.

Проте, позивачем отримано квитанції від № від 22 листопада 2017 року (накладна № 7 від 16 листопада 2017 року), № від 22 листопада 2017 року (накладна № 8 від 17 листопада 2017 року), № від 29 листопада 2017 року (№ 13 від 21 листопада 2017 року), № від 22 листопада 2017 року (накладна № 9 від 17 листопада 2017 року), № від 05 грудня 2017 року (накладна № 15 від 22 листопада 2017 року), № від 08 грудня 2017 року (накладна № 21 від 30 листопада 2017 року) з результатами обробки: документ прийнято, реєстрація зупинена.

Зазначено, що виявлені помилки відповідно до п. 201.16. статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567 (далі - Критерії оцінки ступеня ризиків). За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 3102, 52.10, 3808, 68.20, 2710. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Матеріали справи свідчать, що позивачем подано пояснення із доказами на підтвердження реальності господарських операцій по податковим накладним № 7 від 16 листопада 2017 року, № 8 від 17 листопада 2017 року, № 13 від 21 листопада 2017 року; № 9 від 17 листопада 2017 року, № 15 від 22 листопада 2017 року, № 21 від 30 листопада 2017 року.

Проте, рішеннями Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 391464/32478714 від 11 грудня 2017 року, № 403744/32478714 від 13 грудня 2017 року, № 403745/32478714 від 13 грудня 2017 року, № 391465/32478714 від 11 грудня 2017 року, № 418297/32478714 від 14 грудня 2017 року, № 427927/32478714 від 15 грудня 2017 року відмовлено у реєстрації податкових накладних № 7 від 16 листопада 2017 року, № 8 від 17 листопада 2017 року, № 13 від 21 листопада 2017 року; № 9 від 17 листопада 2017 року, № 15 від 22 листопада 2017 року, № 21 від 30 листопада 2017 року відповідно.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту 14.1.60. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З наведеного вбачається, що обов'язком продавця є складання та надіслання податкової накладної для реєстрації в ЄРПН за правилом "першої події".

У свою чергу, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями підпункту 201.16.2. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п/п. 201.16.3. ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до постанови КМ України від 29.03.2017 р. № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Слід зазначити, що відповідно до п. 6 Критеріїв (в редакції на час подання п/н), на який посилається ДФСУ, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема (п. 1): обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У той же час, відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений наказом МФУ 13 червня 2017 року № 567, позивачем подано пояснення і документи, копії яких додані до матеріалів справи, а саме:

для підтвердження реальності господарських операцій по податковій накладній № 7 від 16 листопада 2017 року надано договір поставки від 10 листопада 2017 року № 10/11, платіжне доручення від 16 листопада 2017 року № 729, платіжне доручення від 16 листопада 2017 року № 730, рахунок-фактура Т-00000173 від 14 листопада 2017 року на суму 1 928 242 грн;

для підтвердження реальності господарських операцій по податковій накладній № 8 від 17 листопада 2017 року подано договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 02/11 від 02 листопада 2017 року, укладений із ТОВ "МАК", рахунок-фактура Т-00000173 від 14 листопада 2017 року на суму 1 986 138 грн, платіжне доручення від 17 листопада 2017 року № 732, платіжне доручення від 17 листопада 2017 року № 731;

для підтвердження реальності господарських операцій по податковій накладній № 21 від 30 листопада 2017 року подано договір оренди нежитлових приміщень № 01/09 від 01 вересня 2017 року, укладений з ПП "Гарант-Трейдінг", державний акт на право власності на земельну ділянку, акт здачі-приймання робіт № Т-00000077 від 30 листопада 2017 року, рахунок-фактура №Т-00000188 від 30 листопада 2017 року;

для підтвердження реальності господарських операцій по податковій накладній № 15 від 22 листопада 2017 року подано договір складського зберігання сільськогосподарської продукції № 01/09-5 від 01 вересня 2017 року, укладений з ТОВ "Союз-Терра-3", рахунок-фактура №Т-00000186 від 22 листопада 2017 року, платіжне доручення від 22 листопада 2017 року № 396;

для підтвердження реальності господарських операцій по податковій накладній № 13 від 21 листопада 2017 року подано договір складського зберігання сільськогосподарської продукції № 01/09-6 від 01 вересня 2017 року, укладений з ТОВ "МАК", рахунок-фактура №Т-00000181 від 21 листопада 2017 року, платіжне доручення від 21 листопада 2017 року № 735;

для підтвердження реальності господарських операцій по податковій накладній № 9 від 17 листопада 2017 року подано договір поставки № 03/10 від 01 жовтня 2017 року, укладений із ТОВ "Союз-Терра-3", рахунок-фактура №Т-00000174 від 15 листопада 2017 року, платіжне доручення від 17 листопада 2017 року № 390.

Сукупність наданих первинних документів, не дають підстав для сумніву щодо дійсного укладання вищезазначених договорів. Факт оплати авансового платежу зумовлював обов'язок позивача в силу вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201, пункту 201.7 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України сформувати та направити для реєстрації спірні податкові накладні, тобто за правилом "першої події", що в даному випадку і було виконано позивачем шляхом подання податкової накладної для реєстрації в ЄРПН.

В порядку виконання обов'язку, встановлено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотнє.

За висновком суду, надані позивачем до відповідача пояснення та додані документи, які також подані до суду, у повній мірі підтверджують господарську діяльність позивача із контрагентами за договорами. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність поданих до ДФСУ документів чи їх неповноту.

Таким чином, беручи до уваги те, що податкові накладні видані в межах операції, яка є об'єктом оподаткування; фактичне виконання даної операції підтверджується матеріалами справи та в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем наведене не спростовано та не доведено зворотне; покупець/продавець є платниками ПДВ; податкові накладні подані для реєстрації у встановлений п. 201.10 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкових накладних та судом не встановлено обставин, які б перешкоджали у їх реєстрації, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкових накладних шляхом прийняття оскаржуваних рішень, які прийняті без врахування всіх обставин, що мали суттєве значення для оцінки реальності господарських операцій та для цілей прийнятті оспорюваних рішень, а також без врахування наведених вище норм податкового законодавства.

Судом також враховується, що у квитанціях № 1 по суті не зазначено конкретних причин зупинення реєстрації податкових накладних, критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, а міститься загальне посилання на невідповідність обсягів постачання обсягам придбання. Спірні рішення, у свою чергу, не містять чіткої підстави для відмови у реєстрації - чи то подані документи складені з порушенням законодавства, чи то не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової (зазначено "та/або") накладної.

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення фіскального органу не відповідають наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Відтак, оскільки в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено законності та обґрунтованості спірних рішень, суд, приходить до висновку про задоволення позову в цій частині шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Що стосується позовних вимог про реєстрацію податкових накладних, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (із змінами; далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 391464/32478714 від 11 грудня 2017 року, № 403744/32478714 від 13 грудня 2017 року, № 403745/32478714 від 13 грудня 2017 року, № 391465/32478714 від 11 грудня 2017 року, № 418297/32478714 від 14 грудня 2017 року, № 427927/32478714 від 15 грудня 2017 року підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 р. № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" № 7 від 16 листопада 2017 року, № 8 від 17 листопада 2017 року, № 13 від 21 листопада 2017 року; № 9 від 17 листопада 2017 року, № 15 від 22 листопада 2017 року, № 21 від 30 листопада 2017 року датою їх фактичного надходження відповідно.

Також підлягає поверненню позивачу сума сплаченого судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Разом з тим, ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" (38300, Полтавська область, Великобагачанський район, селище міського типу Велика Багачка, вулиця Жовтнева, будинок 14, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 391464/32478714 від 11 грудня 2017 року, № 403744/32478714 від 13 грудня 2017 року, № 403745/32478714 від 13 грудня 2017 року, № 391465/32478714 від 11 грудня 2017 року, № 418297/32478714 від 14 грудня 2017 року, № 427927/32478714 від 15 грудня 2017 року.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04655, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) зареєструвати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватного підприємства Приватна Агрофірма «Гарант» № 7 від 16 листопада 2017 року - датою фактичного подання - 22 листопада 2017 року; № 8 від 17 листопада 2017 року - датою фактичного подання - 22 листопада 2017 року; № 13 від 21 листопада 2017 року - датою фактичного подання - 29 листопада 2017 року; № 9 від 17 листопада 2017 року - датою фактичного подання - 22 листопада 2017 року; № 15 від 22 листопада 2017 року - датою фактичного подання - 05 грудня 2017 року; № 21 від 30 листопада 2017 року - датою фактичного подання - 08 грудня 2017 року.

4. Присудити Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державну фіскальну службу України (04655, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАФ ГАРАНТ" (38300, Полтавська область, Великобагачанський район, селище міського типу Велика Багачка, вулиця Жовтнева, будинок 14, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 144,00 грн (двадцять одна тисяча сто сорок чотири гривні) згідно платіжного доручення від 05 лютого 2018 року №3836.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова