Справа № 127/24645/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/24645/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бессараб Н.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 квітня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:секретаря судового засідання: ОСОБА_2,

позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за участю третьої особи-управління Служби безпеки України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області), за участю третьої особи-управління Служби безпеки України у Вінницькій області (далі СБУ України у Вінницькій області) в якому просила визнати дії ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.11.2017 року неправомірними; зобов'язати ГУ ПФУ у Вінницькій області провести їй нарахування та призначеної пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданої довідки УСБУ у Вінницькій області №199 від 19.10.2017 року з урахуванням виплачених за період з січня 2012 року по 31 грудня 2013 року сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу, премії, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначити її право на перерахунок пенсії не з 01.11.2017 року, а з 01.05.2017 року та подальшу виплату перерахованої пенсії в повному розмірі.

Позов мотивований тим, що з 31.12.2013 року позивача звільнено з військової служби відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ за підпунктом «в» пункту 61 та підпунктом «в» пункту 63 (за віком). З 01.01.2014 року ОСОБА_3 призначена пенсія. Однак, у вересні 2017 року остання дізналася, що при розрахунку пенсії до складу її грошового забезпечення не були включені такі одноразові виплати як матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, премія та одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу. Оскільки з вищезазначених виплат позивачем, сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, вона вважає, що ці складові мали б бути враховані при призначенні пенсії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2018 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії ГУПФУ у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу; зобов'язано ГУПФУ у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 на підставі раніше поданих нею документів та додатково наданої довідки управління СБУ у Вінницькій області №199 від 19.10.2017 року з урахуванням виплачених за період з січня 2012 року по 31 грудня 2013 року сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу, премії, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з 01 листопада 2017 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив її в апеляційному порядку.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що для врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію позивачу таких видів грошового забезпечення як одноразові матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразова премія та одноразова грошова винагорода за безперервну військову службу немає законних підстав, оскільки перелік видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні пенсії, визначений постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року та відповідає положенням ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб є вичерпним, це оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премія, фактично отримувані особою. Матеріальні допомоги, одноразова премія та одноразова грошова винагорода не можуть враховуватись при обчисленні розміру пенсії, навіть якщо з них було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки дані виплати не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є одноразовими (щорічними).

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 13 травня 2015 № 4рп/2015 надано тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним. При цьому, суд зазначив про єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при призначенні пенсій (стаття 43 Закону), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63 Закону).

06.03.2018 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, доводи викладені у ньому, аналогічні доводам позовної заяви.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. В свою чергу, позивач заперечила стосовно задоволення апеляційної скарги і просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи судовою повісткою, в судове засідання не з'явився.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами по справі не заперечується наступне:

31.12.2013 року ОСОБА_3 підполковника юстиції Управління СБУ у Вінницькій області, звільнено з військової служби наказом Голови Служби безпеки України №1505-ОС від 18.12.2013 року та виключено із списків особового складу наказом начальника Управління СБУ у Вінницькій області № 222-ОС від 20.12.2013року відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ за підпунктом «в» пункту 61 та підпунктом «в» пункту 63 (за віком).

Перебуваючи на службі в СБУ позивач останні два роки перед звільненням, отримувала грошове забезпечення, яке складалося з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років (35%), надбавки за виконання особливо важливих завдань (100%), ІАЗ (50%), надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці (15%), премії, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення; індексації грошового забезпечення; одноразової грошової допомоги за безперервну військову службу, що підтверджується довідкою №199 від 19.10.2017року та грошовим атестатом серія СБ №000055.

Для підготовки документів пенсійної справи та нарахування і призначення ОСОБА_3 пенсії, Управлінням СБУ передано відповідачу грошовий атестат та додаток до грошового атестату серії СБ №000055 від 23.12.2013 року про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням.

31.10.2017 року ОСОБА_3 звернулася до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про перерахунок розміру пенсії з 01.11.2017 року, включивши до складу грошового забезпечення, з якого нарахована пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії та винагороди за безперервну службу, з яких був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року включно, згідно з довідкою Управління СБ України у Вінницькій області від 19 жовтня 2017 р.№199, та виплатити дораховану суму пенсії.

Листом №1377/Ш-12 від 14.11.2017року ГУ ПФУ у Вінницькій області позивачу відмовлено в перерахунку та виплаті пенсії, при цьому зазначено, що одноразові виплати не визначені ст. 43 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393, примітки додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 134.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»-пенсії призначаються з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, тому відсутні підстави для перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії та винагороди за безперервну службу, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з вказаними с висновками суду першої інстанції із слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-XII) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року- страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про згальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"-максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 року визначено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої цієї статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Зі схеми додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року) слідує, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №2011-ХІІ, а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 року та Інструкцією.

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Таким чином, зазначені вище виплати є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 року відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Матеріалами справи підтверджено нарахування позивачу спірних виплат, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

А отже колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про протиправність відмови відповідача у проведенні позивачу перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення з моменту звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 20.10.2015 року у справа №21-2942а15 та від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15, а також Верховного Суду у справах № 761/28228/15-а (постанова від 06.02.2018 року), № 346/2949/17 (постанова від 20.02.2018 року) та № 522/9660/16-а (постанова від 28.02.2018 року).

Посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 № 4рп/2015 яким надано тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є безпідставним, оскільки стосується перерахунку пенсій у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

У даній справі ж оскаржується неправомірність дій пенсійного органу при призначені пенсії щодо неврахування всіх складових грошового утримання, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Тлумачення переліку нових після призначення пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не є тлумаченням додаткових видів грошового забезпечення взагалі.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ України у Вінницькій області області висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 квітня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6