Справа № 462/3623/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/1729/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Гінди О. М., Рибачука А. І.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 січня 2018 року у справі № 462/3623/17 (рішення ухвалене судом у складі головуючого судді Ліуша А. І. о 16 год. 03 хв у м. Львові) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Комісії з питань призначення субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням, та включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, надання грошової допомоги постраждалим особам чи особам, які переміщуються, утвореної при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Комісії з питань призначення субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням, та включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, надання грошової допомоги постраждалим особам чи особам, які переміщуються, утвореної при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради (далі Комісія), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 10 квітня 2017 року № 7 в частині стягнення з неї переплачених коштів у розмірі 116076,83 грн з подальше призначеної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям в розмірі 20% щомісячно до повного погашення заборгованості та стягнути з відповідачів на її користь незаконно стягнені на підставі вказаного рішення кошти.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з неї безпідставно стягуються суми призначеної їй державної соціальної допомоги за період з 01 березня 2013 року по 29 лютого 2016 року на підставі оскаржуваного рішення. Крім того, вказує, що протиправність припинення виплати їй вказаної допомоги встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на нього, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що жодних умисних дій щодо подання недостовірних відомостей, які б вплинули на призначення їй допомоги малозабезпеченим сімям, нею вчинено не було, що свідчить про протиправність оскарженого рішення та безпідставність стягнення на його підставі виплачених сум допомоги.

Залізничним відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради подано відзив на апеляційну скаргу, у якому з посиланням на законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, хоча відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши головуючого суддю, позивача та її представника, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що

ОСОБА_1 отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї на підставі поданої нею заяви та декларації про доходи та майновий стан з 01 березня 2013 року по 29 лютого 2016 року.

Відповідно до повідомлення Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захист департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 03 березня 2016 року № 2605/08-2402 виплата державної соціальної допомоги ОСОБА_1 припинена з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року, сума переплати складає 116076,83 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року у справі № 462/2557/16 визнано протиправними дії Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо припинення ОСОБА_1 виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї з 01 березня по 31 серпня 2016 року та зобовязано поновити нарахування та виплату такої допомоги з 01 березня 2016 року.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 27 березня 2017 року Залізничним відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради прийнято рішення від 10 квітня 2017 №7 про призначення їй соціальної допомоги малозабезпеченим сімям та стягнення переплачених коштів у розмірі 116076,83 грн з призначеної допомоги у розмірі 20 % щомісячно до повного погашення заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачі діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством.

Суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон №1768-III) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Статтею 4 цього ж Закону визначено, що для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сімї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сімї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сімї.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі Порядок № 250).

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 250 соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сімям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сімї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сімї.

Згідно з пунктом 6 цього Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сімї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сімї).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №1768-III державна соціальна допомога не призначається, зокрема, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сімї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.м на одного члена сімї та додатково 10,5 кв.м на сімю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Згідно з частиною другою цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сімї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сімї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах IIV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування повязана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сімї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сімї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону №1768-III, якщо сімєю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Згідно з абзацом 2 пункту 25 Порядку № 250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, зокрема якщо сімєю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 250 якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що умовами припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сімї та/або повернення (стягнення) її у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сімї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), є відсутність відомостей, зокрема, про те, що в малозабезпеченій багатодітній сімї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах IIV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або наявність обставин навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу.

Повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сімї та зібраної інформації про сімю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги.

Як видно з матеріалів справи, при заповненні декларації про доходи і майновий стан для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям у 2013 році ОСОБА_1 не вказала, що у власності чи володінні її сімї є чотири автомобілі.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в сімї ОСОБА_1 виховуються троє дітей віком до 18 років, що свідчить про можливість призначення у 2013 році їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям за наявності у власності чи володінні її сімї більше одного автомобіля.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей щодо наявності у власності чи володінні сім'ї позивача більше одного автомобіля як обов'язкової умови для припинення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Більше того, суд зазначає, що протиправність припинення позивачу виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Крім цього, на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов сімї від 07 квітня 2017 року № 645 Комісією прийнято рішення від 10 квітня 2017 року № 7 щодо призначення державної соціальної допомоги сімї ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року. Вказані обставини виключають можливість повернення (стягнення) з позивача виплаченої соціальної допомоги за період з 01 березня 2013 року по 29 лютого 2016 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Комісії від 10 квітня 2017 року № 7 в частині стягнення з позивача переплачених коштів у розмірі 116076,83 грн з подальше призначеної допомоги малозабезпеченій сімї в розмірі 20% щомісячно до повного погашення заборгованості та наявність підстав для його скасування у вказаній частині.

Разом з тим, суд зазначає, що розпорядником коштів щодо виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям є Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, яке не є відповідачем у даній справі, відтак, у задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 незаконно стягнених на підставі оскарженого рішення коштів слід відмовити.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 310, 315, 317 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 січня 2018 року у справі № 462/3623/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Комісії з питань призначення субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням, та включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, надання грошової допомоги постраждалим особам чи особам, які переміщуються, утвореної при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, про скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань призначення субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням, та включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, надання грошової допомоги постраждалим особам чи особам, які переміщуються, утвореної при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, від 10 квітня 2017 року № 7 в частині стягнення з ОСОБА_1 переплачених коштів у розмірі 116076,83 грн з подальше призначеної допомоги в розмірі 20% щомісячно до повного погашення заборгованості.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених пунктом 2 частини пятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 27 квітня 2018 року