Справа № 2-а-484/2008
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

25 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2601/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року з питань роз'яснення судового рішення у справі № 2-а-484/2008 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Пенсійного фонду України, Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області про визнання дій неправомірними,стягнення суми пенсії та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 733 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 14 квітня 2018 року.

24 квітня 2018 року від позивача надійла заява, в якій останній стверджує, що підставою для його звернення суду є порушення державним органом його конституційних прав і свобод людини та громадянина. Відтак, звернення грунтується безпосередньо на Конституції України. Особа, яка подала апеляційну скаргу у своїй заяві, зазначає, що Закон України "Про судовий збір" суперечить нормам Конституції України. Поряд з цим, скаржник цитує рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року в якому, суд зазначив, що "головним обов'язком держави, згідно зі статтею 3 Конституції України, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується". ОСОБА_4 наголошує, що у вказаному рішенні Конституційного Суду України не передбачено обов'язку особи сплачувати судовий збір при зверненні до суду з позовом про захист конституційних прав і свобод. Не передбачений такий обов'язок і в Законі України "Про Конституційний Суд України".

Підсумовуючи доводи заяви, ОСОБА_4 зазначає, що ним виконано процесуальні вимоги ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд ознайомившись із змістом заяви вважає таку неприйнятною з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Кодексу адміністративного судочинства України кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Стаття 296 Кодексу адміністративного судочинства України містить вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, а також документів, що додаються до неї. Серед них, зокрема, відповідно до п.1 ч.5 ст.296 Кодексу адміністартивного судочинства України, - документ про сплату судого збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Пільги щодо сплати судового збору передбачені ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Суд зазначає, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не надала жодного доказу на підтвердження її належності до категорії осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору.

Поряд з цим, заява скаржника не містить прохань щодо звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Між тим, суд вважає, що доводи заяви скаржника є довільними трактування та переплітанням правових норм різних нормативно-правових актів, без жодної системності та взаєпов'язаності. При цьому, скаржник покликається на ті норми, які не можуть бути застосовані у межах адміністративного судочинства.

Водночас, суд зазначає, що заява скаржника подана без дотримання загальних вимог щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлених статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема в частині формулювання змісту питання, яке має бути розглянуте судом, та прохання заявника.

Підсумовуючи наведене вище, суд констатує, що у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд вважає, що апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року з питань роз'яснення судового рішення у справі № 2-а-484/2008 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3