Справа № 804/3736/17
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2018-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2018 рокусправа № 804/3736/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чабаненко С.В.

судді: Чумака С.Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Принт" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 р. (суддя Сидоренко Дмитро Володимирович ) по справі № 804/3736/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Принт" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал-Принт" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення:

- форма "Р" № від 14.03.2017 року на суму податкового зобов'язання податку на прибуток приватних підприємств - 325075,00 грн.;

- форми "ПС" № від 14.03.2017 року з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати - 510,00 грн.;

- форми "Д" № від 14.03.2017 року на суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені - 119,90 грн.;

- форми "Д" № від 14.03.2017 року на суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені - 1198,96 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення № від 14.03.2017 року, № від 14.03.2017 року, № від 14.03.2017 року. В задоволенні інших вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині про задоволення позову.

Відповідач також, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в їх апеляційних скаргах.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, на підставі наказу №34 від 06.01.2017р. та направлень на проведення перевірки, виданих ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в період з 23.01.2017 року по 03.02.2017 року проведено документальну планову перевірку ТОВ "Метал-Принт" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1.02.2013 року по 30.09.2016 року, валютного та іншого законодавства з період з 01.02.2013 року по 30.09.2016 року.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акт перевірки від 17.02.2017 року №898/04-36-14-03/38530753, відповідно до висновків якого встановлено порушення:

- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 325075 грн. у т.ч. за 2015 рік у сумі - 325075 грн.;

- п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України, підприємством не своєчасно здійснено сплату податку на доходи нерезидентів при виплаті доходів нерезиденту - компанії "Darkmoor Holdings Limited" (Nicosia, Cyprus) у вигляді процентів, що призвело до нарахування фінансової санкції у сумі 3089,76 грн.;

- п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.46.1 ст.46, п.103.9 ст.103 ПК України, а саме підприємством не подано до ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровськ розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидента - компанією "КВА-MetalPrint GmbH" (Stuttgart, Deutschland), яким отримано дохід із джерелом його походження з України, який є додатком ПН до рядка 23 (таблиця 1), "Податкової декларації з податку на прибуток підприємств" за 2015 рік, за 1 квартал 2016 року, за 1 півріччя 2016 року, за 9 місяців 2016 року, що призвело до нарахування фінансової санкції у сумі 680,00 грн.;

- пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 з урахуванням пп.164.2.17 абз.г) п.164.2 ст.164 ПК України, підприємством не зараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб з виплаченого доходу фізичним особам, у сумі 959,17 грн.;

- п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України з урахуванням вимог пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176, пп.164.2.17 абз. г) п.164.2 ст.164 ПК України, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір з наданого доходу фізичної особи, за жовтень 2015 року у сумі 95,92 грн.;

- п.51.1 ст.51, п.176.2 ст.176 ПК України та п.3.4, 3.6 розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України - подання з недостовірними відомостями та помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податку, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 4 квартал 2015 року на суму 959,17 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- форми "Р" № від 14.03.2017 року на суму податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств - 325075,00 грн.;

- форми "ПС" № від 14.03.2017 року на суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п - сума штрафних санкцій 510,00 грн.;

- форми "Д" № від 14.03.2017 року на суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені - за податковими зобов'язаннями 95,92 грн., сума штрафних санкцій 23,92 грн.;

- форми "Д" № від 14.03.2017 року на суму грошового зобов'язання з податків і зборів, у тому числі з військового збору, пені - за податковими зобов'язаннями 959,17 грн., сума штрафних санкцій 239,79 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновки відповідача, викладені в пунктах 4, 5, 6 акту перевірки та винесені на їх підставі податкові повідомлення-рішення форми "ПС" № від 14.03.2017 року, форми "Д" № від 14.03.2017 року та форми "Д" № від 14.03.2017 року є протиправними, а тому зазначені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню. Також суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 14.03.2017 року № .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-ХІV, із змінами та доповненнями, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

В апеляційній скарзі позивач фактично не погоджується з висновками, викладеними в п. 1 акту перевірки від від 17.02.2017 року №898/04-36-14-03/38530753 у якому встановлено порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 325075 грн. у т.ч. за 2015 рік у сумі - 325075 грн. та на підставі цього винесене податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2017р.

Як вбачається з акту перевірки, встановлено заниження задекларованих показників на загальну суму 1 805 974 грн., у т.ч. 2015 рік на суму 1 805 974 грн., за рахунок неправомірного віднесення до складу витрат на збут інших операційних витрат вартості послуг з капітального ремонту основних засобів (приміщень).

Таким чином, відповідачем встановлено, що в порушення п.20, п.16 П(С)БО 16 ТОВ "Метал-Принт" неправомірно віднесено витрати від вартості будівельно-монтажних робіт, що поліпшили об'єкти основних засобів, до складу інших операційних витрат та витрат на збут, замість збільшення первісної вартості таких засобів.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що проведені ремонтні роботи, зроблені ТОВ "Метал-Принт", є поточним ремонтом, а не капітальним, оскільки проведені без втручання у несущі та огороджувальні системи, здійснені без зміни геометричних розмірів та функціонального призначення будівлі. Крім того, експлуатація об'єкта не призупинялась для виконання таких ремонтних робіт, що також, на думку позивача, свідчить про виконання поточного ремонту. Тому ТОВ "Метал-Принт" правомірно віднесено витрати від вартості будівельно-монтажних робіт до витрат звітного періоду.

В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Метал-Принт" (замовник) та ПрАТ "Коксохімтепломонтаж" (підрядник) укладено договір №43/14 від 02.12.2014 року. Відповідно до мов договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати у відповідності до умов даного договору роботу, а замовник зобов'язаний прийняти дану роботу та оплатити її вартість. Роботи, які виконує підрядник за даним договором, це ремонт приміщень ділянки по виготовленню металевої упаковки, місцезнаходження якого за адресою: вул.Комінтерна, 15 в м.Дніпро. Перелік, обсяг та вартість робіт визначається у відповідності з кошторисами, які узгоджені та підписані уповноваженими представниками замовника та підрядника, скріплені печатками сторін, які є невід'ємними частинами додаткових угод до даного договору.

На виконання умов договору надано акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в):

- акт №1-06-06 за 15.01.2015-30.06.2015 року, згідно якого підрядчиком виконано ряд демонтажних робіт (розділ 1) (розбирання монолітних перекрить, демонтаж м/к балок, розбирання кам'яної кладки простих стін з кирпичу та ін.), влаштування крівлі (розділ 2), влаштування підлоги (розділ 3), облицювання зовнішньої стіни фронтону (розділ 4), роботи з облицювання (стеля) (розділ 5), роботи з облицювання (стіни) (розділ 6), роботи з шпаклювання (розділ 7), монтаж трубопроводу (розділ 8), влаштування кліматкабіни (розділ 9), додаткові роботи (розділ 10);

- акт №1-06-11 за 01.09.2015-30.11.2015 року, згідно якого підрядчиком виконано ряд демонтажних робіт (розділ 1), влаштування фундаменту (розділ 2), влаштування кліматкабіни (розділ 3), додаткові роботи (розділ 4);

- акт №1-04-12 за 01.10.2015-07.12.2015 року, згідно якого підрядчиком виконано влаштування каналізації (розділ 1), влаштування стін, покриття та підлоги (розділ 2), роботи та влаштування сантехніки (розділ 4), електротехнічні роботи (розділ 6), ;

- акт №1-07-11 за 14.09.2015-30.11.2015 року, згідно якого підрядчиком виконано ряд демонтажних робіт (розділ 1), влаштування кліматкабіни (розділ 3), додаткові роботи (розділ 4), ;

- акт №1-03-10 за 03.08.2015-20.10.2015 року, згідно якого підрядчиком виконано ряд демонтажних робіт (розділ 1), влаштування фундаменту (розділ 2), влаштування кліматкабіни (розділ 3).

Відповідно до п.14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 р. №92 (далі Положення №92), первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов'язаних з поліпшенням об'єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єкта. Залишкова вартість основних засобів зменшується у зв'язку з частковою ліквідацією об'єкта основних засобів.

Згідно з п.15 Положення №92, витрати, що здійснюються для підтримання об'єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що витрати на ремонт, пов'язані з поліпшенням об'єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єкта, вважаються капітальним і збільшують первісну вартість основних засобів.

В свою чергу, витрати, що здійснюються для підтримання основних об'єктів в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, вважаються поточним ремонтом і включаються до складу витрат звітного періоду.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що визначальною ознакою капітального ремонту є збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єкта, а поточного - одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання.

Також, відповідно до п.3.7 ДБН А.2.2-3-2014, капітальний ремонт - сукупність робіт на об'єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання у несучі та огороджувальні системи при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення його експлуатаційних показників, а також благоустрій території.

При цьому, позивач, посилаючись на положення ДБН А.2.2-3-2014, зазначає, що всі ремонтні роботи були проведені без втручання у несучі та огороджувальні системи, без призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин, а тому всі виконанні роботи не є капітальним ремонтом.

Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 р. № 150 (далі - Перелік № 150), закріплює, які роботи відносяться до поточного ремонту. Якщо обсяг таких робіт перевищує 1м2, то згідно з п.п. 2.9.1 Переліку № 150 їх уже слід класифікувати як капремонт будівлі.

Згідно актів виконаних робіт, у своїй більшості роботи виконанні у одиниці вимірювання 100 кв.м. А отже, більшість всіх робіт перевищує об'єм 1м2, що вказує не те, що позивачем проведено капітальний ремонт будівлі, а не поточний. Крім того, характер цих робіт, як то демонтаж стін, влаштування фундаменту, крівлі, монтаж трубопроводу, влаштування каналізації, згідно п.3.7 ДБН А.2.2-3-2014 свідчать про правомірне їх віднесення до капітального ремонту, оскільки фактично здійснювалось втручання у несучі системи, заміна (відновлення) інженерних систем та було поліпшено експлуатаційних показників приміщення.

Колегія суддів, враховуючи вищевикладене, погожується з висновком суду перешої інстанції, що за обсягом та характером проведених робіт, позивачем проведено капітальний ремонт будівлі, у зв'язку з цим ТОВ "Метал-Принт" неправомірно віднесено витрати від вартості будівельно-монтажних робіт, що поліпшили об'єкти основних засобів, до складу інших операційних витрат та витрат на збут, замість збільшення первісної вартості таких засобів.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Таким чином, відповідач дійшов правильно висновку про те, що в порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України позивачем занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток) за 2015 рік на суму 1805974 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2015 рік у сумі 352075 грн.

В свою чергу відповідач в своїй апеляційній скарги зазначає, що під час проведення перевірки встановлено порушення п.51.1 ст.51, п.176.2 ст.176 ПК України, п.3.4, 3.6 розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. №4 - подання з недостовірними відомостями та помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податку, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 4 квартал 2015 року на суму 959,17 грн. та винесених на підставі цього податкових повідомлень-рішень форми "ПС" № від 14.03.2017 року, форми "Д" № від 14.03.2017 року та форми "Д" № від 14.03.2017 року.

Колегія суддів, з врахуванням матеріалів справи зазначає, що у жовтні 2015 року ТОВ "Метал-Принт" здійснена виплата заступнику директора по маркетингу ОСОБА_1 в сумі 6394,50 грн. ( за 7 добових*913,50 грн. на підставі звіту про відрядження від 08.06.2015 року). При цьому відповідач зазначає, що під час проведення перевірки позивачем не надані документи, які підтверджують фактичний зв'язок такого відрядження з господарською діяльністю підприємства, зокрема, запрошення сторони, що приймає, діяльність якої збігається з діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає.

Приписами п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом.

Згідно з п.п.14.1.47. п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп.170.9.1 п.170.9 ст.170 ПК України, не є доходом платника податку - фізичної особи, яка перебуває у трудових відносинах із своїм роботодавцем або є членом керівних органів підприємств, установ, організацій, сума відшкодованих йому у встановленому законодавством порядку витрат на відрядження в межах фактичних витрат, а саме, на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті), оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), на найм інших жилих приміщень, оплату телефонних розмов, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в'їзд (віз), обов'язкове страхування, інші документально оформлені витрати, пов'язані з правилами в'їзду та перебування у місці відрядження, в тому числі будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв'язку із здійсненням таких витрат.

Зазначені в абзаці другому цього підпункту витрати не є об'єктом оподаткування цим податком лише за наявності підтвердних документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту, в тому числі чартерних рейсів, рахунків, отриманих із готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, в тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо.

Будь-які витрати на відрядження не включаються до оподатковуваного доходу платника податку за наявності документів, що підтверджують зв'язок такого відрядження з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає, зокрема (але не виключно) таких: запрошень сторони, що приймає, діяльність якої збігається з діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає; укладеного договору чи контракту; інших документів, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документів, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає.

Як вбачається з матеріалів справи, одним із видів діяльності позивача є, зокрема, виробництво легких металевих паковань.

В свою чергу в матеріалах справи наявні документи, що підтверджують відвідання представником позивача Світового конгресу консервних банок у м. Гуанчжоу, Китай, а саме: копія бейджа (іменний пропуск) Cannex fillex виданого на ім'я ОСОБА_1; копія листа від Cannex fillex, Світовий конгрес виробників консервних банок, з перекладом, в якому зазначено, що даний бейдж не передається, власник бейджа повинен пройти процедуру перевірки службою безпеки перед тим, як потрапити до павільйону виставки. Місце проведення виставки: Комплекс Пачжоу для проведення китайських виставок з імпорту та експорту; рахунок гостя на ім'я ОСОБА_1, в якому зазначено дату прибуття 31.05.2015 року, та дату вибуття 04.06.2015 року, кімната №1223, сума на оплату 8703,50 юань з відповідним розрахунком з чого складається вартість.

Крім того, факт відвідання конференції також підтверджується, та відповідачем не заперечується, наказом №7-К від 19.05.2015 року про відрядження, відрядним посвідченням №7-К (з відмітками китайської сторони), корінцями посадкових талонів до авіа квитків Дніпро-Стамбул-Гуанчжоу, що в свою чергу співпадають з датами відрядження; звітом про використання котів, виданих на відрядження або під звіт від 08.06.2015 року.

Доводи відповідача стосовно того, що деякі надані документи складено китайською мовою, а тому підтвердити зв'язок даного відрядження з господарською діяльністю не є можливим, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами пп.170.9.1 п.170.9 ст.170 ПК України передбачено, що за запитом представника контролюючого органу роботодавець/сторона, що відряджає, забезпечує за власний рахунок переклад підтвердних документів, виданих іноземною мовою. Проте, доказів звернення відповідача до позивача з запитом про надання підтвердних документів із перекладом в матеріалах справи відсутні.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг позивача та відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Принт"- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 р. по справі № 804/3736/17 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко