Справа № 826/13912/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2018 року

Київ

справа №826/13912/17

провадження №К/9901/29179/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Бевзенка В.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Судді Вищого адміністративного суду України Головчук С.В. про зобов'язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в :

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Верховного Суду від 06.03.2018 касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 залишено без руху для усунення недоліків касаційної скарги в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.

На усунення недоліків касаційної скарги, заявником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги з підстав передбачених пунктом 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з наданням відповідних довідок.

Вивчивши доводи викладені у клопотанні ОСОБА_2 та з огляду на додані до клопотання докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 01.11.2017 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до суддів Вищого адміністративного суду України Головчук С.В. про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Позивач оскаржив таке рішення в апеляційному порядку, внаслідок чого касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вважаючи, що оскаржувані судові рішення прийнятті з порушенням вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження в зазначеній справі дійшов висновку, що оскільки, предмет позову, заявлений у цій справі, не містить вимог щодо вирішення публічно-правового спору, стосується дій суду, які не відносяться до управлінських та врегульовані нормами процесуального законодавства при здійсненні правосуддя, то розгляд і вирішення таких вимог не належить до юрисдикції адміністративного суду, визначеної статтею 17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі статтями 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Однією із конституційних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Оскарження судових актів шляхом подання скарги на дії судді, які пов'язані із здійсненням правосуддя, чинним законодавством не передбачено.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини справи.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав і апеляційний суд, дійшовши висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав не підсудності адміністративному суду вказаної справи, вірно застосував положення статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 332, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Судді Вищого адміністративного суду України Головчук С.В. про зобов'язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

В.М. Бевзенко