Справа № 264/1122/18
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1122/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 21 лютого 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 21 лютого 2018 року о 14.00 годині ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул.Покришкіна та пр.Металургів в Кальміуському районі м.Маріуполя та здійснив рух на перехресті на увімкнений забороняючий (червоний) сигнал світлофора, чим порушено п.8.7.3.е Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час та його зупинив інспектор патрульної поліції у звязку з тим, що нібито він рухався на заборонений сигнал світлофора, однак вказаного правопорушення він не скоював. Між тим, в подальшому, інспектор виніс на місці постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не обєктивно поставився до зясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав стягненню. Були порушені його права на захист, справу було розглянуто на місці, не були вирішені клопотання, досліджені докази, не були заслухані особи, які брали участь у справі, у звязку із чим він не зміг дати обґрунтовані пояснення та представити докази його невинуватості. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з аналогічних мотивів наведених в позові, зазначив, що дійсно почав рух на червоний сигнал світлофору, проте вказав, що на вказаному перехресті відсутня стоп-лінія і перехрестя він перетнув вже на зелене світло, у звязку з чим просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. У підтвердження доводів, надав диск з відеозаписом, на якому зафіксовано проїзд транспортного засобу позивача через перехрестя, зупинку та складання постанови. На підставі цього просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 21 лютого 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 899116 інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП ОСОБА_2 було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що він 21 лютого 2018 року о 14.10 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул.Покришкіна та пр.Металургів в Кальміуському районі м.Маріуполя, здійснив рух на перехресті на увімкнений забороняючий (червоний) сигнал світлофора, чим порушено п.8.7.3.е Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, однак останній зазначає, що на заборонений сигнал світлофора він не рухався, оскільки перетинав перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Згідно постанови серії АР №899116 ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксовано відео реєстратором встановленим в автомобілі інспекторів поліції.

Пунктом 8.7.3.е Правил дорожнього руху України передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

В судовому засіданні оглянуто оптичний диск, з якого вбачається що позивач, керуючи автомобілем на перехресті вул.Покришкіна та пр.Металургів в Кальміуському районі м.Маріуполя, почав рух на забороняючий (червоний) сигнал світлофору, а тому твердження позивача про те, що він виїхав на перехрестя на дозволяючий (зелений) сигнал є спростованим, а правопорушення вчинене позивачем наявним.

Відповідальність за порушення пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху України передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення інспектором Висоцьким А.О. положень ст. 268 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, останньому були розясненні його права передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджується файлом запису з нагрудної камери інспектора та від ОСОБА_1 ніяких заяв та клопотань з приводу їх реалізації не надходило, як і про надання додаткового часу для підготовки свого захисту, навпаки останній вказав, що його адвокат знаходиться разом з ним в автомобілі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з офіційним тлумачення Конституційного Суду України, яке дано рішенням від 26.05.2015 р. №5-рп/2015, словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини 1 ст.276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час, ч.2 ст.258 КУпАП визначено випадок, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, а саме: у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які визначені законом, зокрема ч.2 ст.258 КУпАП, на думку суду, не є порушенням ст.276, 278, 279 КУпАП, оскільки право на застосування такого провадження передбачено законом, а юрисдикція Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції, працівником якої є інспектор Висоцький А.О., поширюється на територію м.Маріуполя, у тому числі й на вул.Покришкіна та пр.Металургів м.Маріуполя.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, склав протокол при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку суб'єктом владних повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи, права позивача при цьому порушені не були, посилання позивача на порушення його прав суд розцінює як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності, у звязку з чим, у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт