Справа № 753/22700/17
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/88/18
"13" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва у складі
головуючого судді - Заставенко М.О.
за участю секретаря судового засідання - Степанишиною Г.А.
позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальону №3 полку №2 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стельмаха Владислава Валерійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.11.2017р. приблизно о 01год.00 хв. під час руху на автомобілі «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Тростянецькій, був зупинений автомобілем патрульної поліції. Після зупинки співробітник поліції не представився, не пояснив причину зупинки, попросив вийти з машини для проведення обшуку автомобіля. Після того як він відмовився надавати машину для обшуку, поліцейський, попросив провести поверховий огляд машини та надати для огляду посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Отримавши вищезазначені документи поліцейські перебували в своєму авто коло 20 хвилин, а потім запропонували пройти «Драг Тест» у присутності свідків. Пройшовши «Драг Тест» о 1год. 25 хв. ОСОБА_1 запитав, в чому полягає порушення, поліцейський відповів, що «зараз дізнаєшся» та через 5 хв. приніс постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП, зі змістом «керуючи ТЗ з державним номерним знаком «неосвітленим» у слові зробив виправлення та зміст якого не дає змогу зрозуміти чи державний знак був неосвітлений, чи недостатньо освітленим, хоча знак був освітленим та читаєм та таким, що відповідає вимогам правил дорожнього руху. Поліцейський не роз`яснив суть правопорушення, призначив штраф 170 гривень. ОСОБА_1 не погодився з рішенням поліцейського, про що зазначив в постанові.
Зазначену постанову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Так, позивач стверджує, що вказаного правопорушення він не вчиняв, номерний знак був освітлений, про що зазначив інспектору, а докази вчинення ним правопорушення відсутні. Дана постанова була винесена на підставі власної неприязні до ОСОБА_1 , так як його було ображено словами «водій хам», що може бути підтверджено відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Також, позивач вказує на те, що будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, чим відповідачами було порушено ст.ст.278, 279 КУпАП. Незаконно розглянувши справу на місці стоянки транспортного засобу, відповідач також не надав йому можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, а розгляд справи на дорозі унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
З наведених підстав позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 618825, винесену сержантом поліції Стельмахом В.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу - закрити;
Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 14.12.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у відповідності.
Ухвалою суду від 20.03.2018р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучений Департаменту патрульної поліції.
13.04.2018р. на адресу суду надійшли письмові пояснення представника Департаменту патрульної поліції, в яких зазначено, що підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст.276 КУпАП здійснена інспектором за місцем його перебування та виконання ним посадових обов`язків, в даному випадку був уповноважений розглядати дану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування УПП у м.Києві. Розглядаючи дану адміністративну справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Транспортний засіб позивача було зупинено у зв`язку з порушенням передбаченим п.2.9. в) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), оскільки номерний знак був неосвітлений. Під час спілкування з водієм. У інспектора виникла підозра про те, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Відтак, інспектором було запропоновано позивачу пройти тест за допомогою приладу «Драгер». Оскільки результат був негативний, жодні інші матеріали, крім оскаржуваної постанови не складались. В даному випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення законом не передбачено. Стосовно доводів позивача про те, що розгляд справи відбувся на місце зупинки. що позбавило останнього скористатись правами передбаченими ст.268 КУпАП, зазначив, що зі змісту позову не вбачається, що позивач заявляв клопотання про необхідність виклику адвоката, в той же час Позивач не виклав своїх заперечень на окремому аркуші, бланку «Пояснення».
В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач, представник третьої особи в судове засідання не з`явились, суд відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ розглядав справу за їх відсутності.
Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.
Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 618825 від 24.11.2017 р., винесеної поліцейським роти №1 батальйону №3 полку №2 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стельмахом В.В., на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за порушення нею ч.6 ст.121 КУпАП, а саме: 24.11.2017 р. о 01.00 год. по вул. Тростянецькій , в м.Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п.2.9 В ПДР України (а.с.4).
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.
Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:
не належить цьому засобу;
не відповідає вимогам стандартів;
закріплений не в установленому для цього місці;
закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;
неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
Згідно ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
З наведених правових норм вбачається, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.
Відтак, підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП здійснена відповідачами за місцем їх перебування та виконанням ними посадових обов`язків, які в даному випадку були уповноважені розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування - УПП у м.Києві ДПП.
Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.
В той же час, відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Згідно ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

В той же час відповідачем не надано відеозапису з нагрудного відео реєстратора поліцейських.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачем - відзиву на позовну заяву не подано, доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваної постанови не надано. Тобто, доводи позивача в частині того, що ним не вчинено адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки суду не надано доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, то постанова про накладення на неї адміністративного стягнення в розмірі 170 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 9, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 268-272. 286, 295 КАС України, ст.ст.121 ч.6, 245, 251, 268, 280 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальону №3 полку №2 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стельмаха Владислава Валерійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 618825 від 24.11.2017 року, винесену поліцейським роти №1 батальону №3 полку №2 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стельмахом Владиславом Валерійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: М.О. Заставенко