Справа № 821/1612/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1612/17

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Дмитрієва О.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта - Біленко Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, ухвалену у відкритому судовому засіданні 0 14:47 год. в м. Херсоні, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративними позовом до відповідача, в якому, після уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною відмову відповідача № 5662/0-1645/6-17 від 01.06.2017 року у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,8230 га на території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства (під будівлями та спорудами консервного цеху); зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути питання про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,8230 га на території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства (під будівлями та спорудами консервного цеху).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач неодноразово звертався до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки під будівлями та спорудами консервного цеху орієнтовною площею 1,8230 га, що розташована на території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області, для ведення особистого селянського господарства (далі - ОСГ). За результатами розгляду звернень відповідачем відмовлено в наданні такого дозволу посилаючись на те, що використання об'єкту нерухомого майна, а саме будівель і споруд консервного цеху, передбачене не для задоволення особистих потреб, а сформовано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, як на підставу для відмови відповідач посилається на Класифікатор видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за № 1011/18306 (далі - Класифікатор). Позивач вважає протиправною таку відмову відповідача, оскільки вказані дії вчинені Управлінням без законних на те підстав, тобто всупереч норм чинного земельного законодавства України. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що такі об'єкти нерухомого майна, як будівлі та споруди консервного цеху, зазначені у договорі купівлі-продажу, законодавством не визначені серед майна, яке використовується для ведення особистого селянського господарств На підставі вищевикладеного, на думку апелянта, вказаний об'єкт нерухомого майна є об'єктом комерційного призначення, а таким чином не може використовуватись для задоволення власних потреб. В даному випадку, на думку апелянта, це свідчить про факт оформлення земельної ділянки за нецільовим призначенням, що призведе до порушення норм чинного земельного законодавства України в сфері використання земель сільськогосподарського призначення державної власності. На підставі вищевикладеного, вказана земельна ділянка повинна використовуватись для товарного сільськогосподарського виробництва під об'єктом нерухомого майна на умовах договору оренди. Відповідно до пункту 15 Перехідних положень до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 землі сільськогосподарського призначення обліковуються за Секцією А Розділ 01. Код 01.01. віднесено до цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відомостями із Державного земельного кадастру, земельна ділянка, на яку претендує позивач проектується для ведення особистого селянського господарства код 01.03. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано той факт, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.11.2015 нерухоме майно придбане у власність позивачем розташовано на земельній ділянці площею 4,4011 га, таким чином не зрозумілім стає площа земельної ділянки 1,8230 га, яка зазначена у заяві позивача. Таким чином, на думку апелянта, дії позивача свідчать про намагання підлаштувати площу земельної ділянки під норми площі для ведення особистого селянського господарства та залишається не визначеною земельна ділянка площею 2,5781 га.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником нерухомого майна - будівель і споруд консервного цеху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.11.2015 р., укладеного між позивачем та Сільськогосподарським кооперативом "Радянська земля".

Земельна ділянка під будівлями і спорудами консервного цеху, на які позивач набув права власності відповідно до вказаного договору купівлі-продажу, має площу 4,4011 га, проте заявлена земельна ділянка для ведення ОСГ площею 1,8230 га, що підтверджується викопіюванням із плану Радянської сільської ради земельної ділянки, яка пропонується для надання у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, а також довідкою відділу у Білозерському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 21.04.2017 р. № 0-21-0.20-7/164-17.

14.03.2016 р. за № 02-22/50 Радянська сільська рада Білозерського району Херсонської області звернулась із клопотанням до ГУ Держземагенства у Херсонській області, в якому зазначила, що не заперечує про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8230 га, розташованої за межами населеного пункту. Разом з тим, на звернення ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки під будівлями та спорудами консервного цеху орієнтовною площею 1,8230 га, що розташована на території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області листом від 01.06.2017 р. № 5662/0-1645/6-17 відмовило заявникові в наданні такого дозволу посилаючись як на причину для відмови на те, що об'єкт нерухомого майна сформований для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не для ведення особистого селянського господарства.

Розглянувши відповідну заяву позивача, 07.12.2016 р. Білозерською районною державною адміністрацією Херсонської області прийнято розпорядження № 604, яким затверджено детальний план території вказаної земельної ділянки площею 1,8230 га на території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

Позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та вдруге отримав відмову, викладену в листі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 01.06.2017 р. № 5662/0-1645/6-17, обґрунтовану тими ж підставами, що наведені в листі від 30.11.2016 р. № М-11342/0-2267/6-16-СГ.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки під будівлями та спорудами консервного цеху орієнтовною площею 1,8230 га, що розташована на території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області, для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Частиною першою статті 33 Земельного кодексу України зазначено, що громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.7 ст.118 КАС України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з ст. 121 КАС України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з положеннями частин другої та третьої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади в межах своїх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» та статті 12 Земельного кодексу України повноважень міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту 1.4 Класифікатора видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ), затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 встановлено, що КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів. Так, До Секції A (код 01) Класифікації "Землі сільськогосподарського призначення" входять такі підрозділи як "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" (Підрозділ 01.01), "для ведення фермерського господарства" (Підрозділ 01.02), "для ведення особистого селянського господарства" (Підрозділ 01.03) та інші.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 21.11.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 394 Продавець - сільськогосподарський кооператив «РАДЯНСЬКА ЗЕМЛЯ» - продав, а Покупець - ОСОБА_2 купив Будівлі та споруди консервного цеху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.08.20)4 року за номером запису 6630821, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03; належний Продавцю на підставі Дубліката Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Радянською сільською радою Білозерського району Херсонської області 13 квіття 2011 року на підставі рішення виконкому Радянської сільської ради № 21 віл 24 березня 2011 року; розташованого на земельній ділянці Радянської сільської рали Білозерського району Херсонської області площею 4.4011 га (чотири цілих чотири тисячі одинадцять десятитисячних гектара), кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення (а.с.10-13).

ОСОБА_2 звертався до Голтовного управління Держгеокадастру у Херсонській області з заявою стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,8230 га на території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства (під будівлями та спорудами консервного цеху).

Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 30.11.2016 № М-11342/0-2267/6-16-СГ у задоволенні заяви відмовлено. У відповіді зазначено, що згідно Класифікатора видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 4, 4011 га, на якій розміщено об`єкт нерухомого майна, визначене, як - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не для ведення особистого селянського господарства (а.с. 56).

Пізніше позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,8230 га на території Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 01.06.2017 № М-5662/0-1645/6-17 ОСОБА_2 повторно відмовлено у задоволенні клопотання. У відповіді зазначено, що Головне управління вважає нераціональним та недоцільним передачу частини земельного масиву, на якому розміщено будівлі та споруда консервного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 сформованого для ведення товарного

сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_1) окремо громадянину у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 20).

Отже, відповідно до вимог статті 123 Земельного кодексу України Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області має прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти мотивоване рішення про відмову із чітким визначенням однієї з підстав, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України.

Що стосується доводів скаржника про те, що цільове призначення майбутнього використання земельної ділянки, зазначене позивачем, не відповідає вимогам законодавств, то з цього приводу колегія суддів зауважує, що відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 766/6141/16-а.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.04.2018 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик