Справа № 820/2756/18
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 р. № 820/2756/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Бідонька А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛОЦЕНТР ХАРКІВ" до Приватного виконавця ОСОБА_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛОЦЕНТР ХАРКІВ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця ОСОБА_1, в якому просить суд скасувати постанову Приватного виконавця ОСОБА_1 від 26.03.2018 року № ВП 56063442 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що спірна постанова є протиправною та порушує права Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛОЦЕНТР ХАРКІВ", а саме для нього створено додаткове фінансове навантаження.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 винесено постанову від 22.03.2018 року № 55828034 з виконання Наказу № 922/3551/17 виданого 29.01.2018 Господарським судом Харківської області щодо зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальність "Склоцентр Харків" (61102, м. Харків, вул. Достоєвського, 3, ) виконати обов'язок в натурі та забрати від Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" (61102 м. Харків, вул. Достоєвського, 3, ) майно (скло листове та дзеркало) у кількості 148724,254 кв.м. у дерев'яній тарі з виробничого будинку (естакади критої) літ. "0-1", інв. №109-Г, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3.

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 22.03.2018 року винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця № 55828034, у якій постановлено стягнути з ТОВ «Склоцентр Харків» виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн.

У подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 26.03.2018 року винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі №55828034, згідно якої постановлено внести виправлення до документа "Постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця" від 22.03.2018 року, а саме, в постанові про стягнення основної винагороди приватного виконавця, виправити помилку, замість слів "виконавчий збір" зазначити "основна винагорода приватного виконавця".

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 винесено постанову від 26.03.2018 року № 56063442 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення основної винагороди від 22.03.2018 року №55828034.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Враховуючи наведене статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік рішень, примусове виконання яких не здійснює приватний виконавець, та до такого переліку рішень не відноситься примусове виконання рішень приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір не стягується: у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України Про виконавче провадження основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України Про виконавче провадження, якщо виконавчий збір відповідно не стягнуто, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору (основної винагороди приватного виконавця), яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Слід зазначити, що постановою Кабінету міністрів України № 643 від 08.09.2016 року затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, відповідно до пункту 19 якого приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Приватний виконавець, який забезпечив у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, одержує основну винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Щодо доводів представника позивача про те, що постанова відповідача винесена з метою примусового виконання постанови приватного виконавця від 22.03.2018 року № 55828034 про стягнення з товариства виконавчого збору, у звязку із чим є протиправною, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення виконавчого збору у разі виконання рішення приватним виконавцем, суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом під час розгляду даної справи, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 22.03.2018 року винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця № 55828034, у якій постановлено стягнути з ТОВ «Склоцентр Харків» виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн.

У подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 26.03.2018 року винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі №55828034, згідно якої постановлено внести виправлення до документа "Постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця" від 22.03.2018 року, а саме, в постанові про стягнення основної винагороди приватного виконавця, виправити помилку, замість слів "виконавчий збір" зазначити "основна винагорода приватного виконавця".

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що чинним законодавством передбачено право виконавця може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова, що і було зроблено приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2, та вказані постанови від 22.03.2018 року та від 26.03.2018 року по виконавчому провадженню № 55828034 є чинними та не скасованими, а тому суд вважає безпідставними та необґрунтованими вищевказані доводи представника позивача.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що чинним законодавством України передбачено повноваження приватного виконавця з примусового виконання рішень приватних виконавців про стягнення основної винагороди, у звязку із чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанову Приватного виконавця ОСОБА_1 від 26.03.2018 року № ВП 56063442 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення основної винагороди від 22.03.2018 року №55828034 відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про залишення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛОЦЕНТР ХАРКІВ" без задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛОЦЕНТР ХАРКІВ" до Приватного виконавця ОСОБА_1 про скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.