Справа № 210/5210/16-а(2-а/210/125/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2018 року справа № 210/5210/16-а(2-а/210/125/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2018 р. (суддя Скотар Р.Є.) в справі № 210/5210/16-а за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови серії АР № 069352 від 15.11.2016 р. про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 225 грн.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2018 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, прийняти нове рішення про задоволення позову, вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апелянт зазначає про порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки, на його думку, інспектор патрульної поліції не мав повноважень на місці зупинки транспортного засобу виносити постанову про накладення адміністративного стягнення. Також вважає, що судом порушено вимоги ст. 38 КУпАП щодо строку накладення адміністративного стягнення. Крім того, вказує на відсутність належних доказів вчинення ним правопорушення.

Учасники справи до судового засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у звязку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою АР № 069352 від 15.11.2016 р. ОСОБА_2 15.11.2016 р. о 18 годині 25 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Lexus GX 470, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч, перетнувши дорожню розмітку 1.3, чим порушив п. 34.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на доведеність вчинення правопорушення відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а саме, що позивач не заперечував факт вчинення правопорушення, а також дотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд вважає такий висновок суду першої інстанції частково необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.11.2016 р. інспектором роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 прийнято постанову серії АР № 069352 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яким накладено на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн. З постанови вбачається, що водій ОСОБА_2 15.11.2016 р. о 18 годині 25 хвилин, керуючи транспортним засобом Lexus GX 470, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Матусевича біля будинку № 6, здійснив поворот ліворуч, перетнувши дорожню розмітку 1.3, чим порушив п. 34.1 Правил дорожнього руху.

Пункт 1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху містить приписи щодо застосування горизонтальної розмітки. Так, лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині. Жовтий колір мають лінії 1.4, 1.10.1, 1.10.2, 1.17, а також лінія 1.2, якщо нею позначаються межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Червоно-білий колір мають лінії 1.14.3-1.14.5, 1.15. Оранжевий колір мають лінії тимчасової розмітки.

Горизонтальна розмітка має таке значення:

1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою;

1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Спірним в цьому випадку є питання наявності чи відсутності дорожньої горизонтальної лінії суцільної розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, та доведеність факту її перетину позивачем.

Оглядом відеозапису з нагрудної камери поліцейського про фіксування вчиненого позивачем правопорушення встановлено, що відеозапис не містить запису здійснення повороту ліворуч з перетином дорожньої горизонтальної лінії суцільної розмітки 1.3, тобто відповідачем не зафіксовано факту вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, за відомостями управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради (а.с. 58) станом на 11.07.2017 р. на вул. Віталія Матусевича біля вїзду на прилеглу територію до будинку 30-г в наявності горизонтальна дорожня розмітка 1.6 (лінія наближення переривчаста лінія). При цьому відомості стосовно наявності горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 на вул. Віталія Матусевича біля вїзду на прилеглу територію до будинку 30-г станом на час складання оскаржуваної постанови в управлінні благоустрою та житлової політики відсутні.

За повідомленням голови Металургійної районної у м. Кривий Ріг ради (а.с. 77) за період з 24.12.2008 р. (отримання районною у місті радою повноважень щодо організації дорожнього руху) по 15.11.2017 р. районною радою рішень щодо затвердження схем організації дорожнього руху на вказаній вище ділянці автодороги не приймалось.

Відтак, в ході розгляду справи не встановлено на час виникнення спірних правовідносин наявності на вказаній вище ділянці автодороги горизонтальної дорожньої розмітки 1.3.

В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано належних доказів правомірності свого рішення, а також, що в місті, де позивач здійснив поворот ліворуч станом на 15.11.2016 р. була наявна дорожня горизонтальна лінія суцільної розмітки 1.3.

З урахуванням відсутності належним та достатніх доказів вчинення позивачем порушення п. 34.1 Правил дорожнього руху України суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у звязку з чим скасовує рішення суду першої інстанції.

Недоведеність відповідачем правомірності свого рішення, ненадання належних доказів обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності є підставою для висновку про протиправність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як встановлено ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

В розглядуваному випадку у звязку з недоведеністю вчинення позивачем адміністративного правопорушення постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності через відсутність у інспектора патрульної поліції повноважень на місці зупинки транспортного засобу виносити постанову про накладення адміністративного стягнення.

Процедуру провадження у справі про адміністративне правопорушення визначає Кодекс України про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 222 якого органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, до яких відносяться правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 цього кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як встановлено ч. 4 ст. 258 цього кодексу у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктами 1 та 2 розділу III «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 8 цього розділу Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

За приписами п. 5 розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відтак, зазначеними нормами КУпАП та Інструкції встановлено, що в даному випадку відповідачем саме на місці вчинення правопорушення повинна бути винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Також є необґрунтованими доводи позивача про не ознайомлення його з правами, якими користується особа, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського підтверджено, що відповідачем розяснено позивачу його права та повністю дотримана процедура притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо посилання позивача на порушення судом першої інстанції вимог ст. 38 КУпАП в частині строку накладення адміністративного стягнення суд вказує на їх безпідставність, оскільки судом першої інстанції не приймалась постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а здійснювався розгляд адміністративної справи про оскарження рішення субєкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому відповідачем накладено на позивача адміністративне стягнення із дотриманням строку, встановленого ст. 38 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 241 КАС України в редакції, що діє з 15.12.2017 р., судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

В порушення зазначеної процесуальної норми судом першої інстанції розгляд справи 07.02.2018 р., тобто під час дії зазначеної редакції Кодексу адміністративного судочинства України, закінчено ухваленням постанови, а не рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи; не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2018 р. в справі № 210/5210/16-а задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2018 р. в справі № 210/5210/16-а за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалити в справі № 210/5210/16-а нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 069352 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 25.04.2018 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.04.2018 р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко