Справа № 689/499/18
Суддя: Кульбаба А. В.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/499/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

за участю: секретаря судового засідання Білоус Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. У позові зазначив, що 17 лютого 2018 року інспектором роти № 2 батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.02.2018р. серія БР № 053880, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. З постанови вбачається, що начебто він керував транспортним засобом ОСОБА_3 16.02.2018р. о 23 год. 20 хв. по вул. Хмельницькій, 55а, в смт. Ярмолинці, не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1. б ПДР України. Вважає зазначену постанову протиправною. Так, працівником поліції не допитано свідків, які перебували на той час в автомобілі. Зазначає, що того дня він автомобілем ОСОБА_3 не керував, а лише знаходився в автомобілі на місці водія транспортного засобу. Коли на нього одягали кайданки, то із внутрішньої кишені його куртки зникло водійське посвідчення та інші особисті документи. Стверджує, що інспектор Кухарук О.А. незаконно розглянув справу на місці, де ніби то зупинив транспортний засіб, і виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які були свідками події.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 17 лютого 2018 року близько 23 год. 30 хв. 16.02.2018р. в смт. Ярмолинці Хмельницької області по вул. Хмельницька, 55, позивач керував транспортним засобом ОСОБА_3 н.з. WE 677 СА, при цьому не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1. б ПДР України. Твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, які мають відношення до даної справи. Факт керування позивачем транспортним засобом ОСОБА_3 підтверджується відеозаписом (додаток 1), на якому окрім хаотичного руху транспортного засобу по всій проїжджій частині з увімкнутим покажчиком лівого повороту також спостерігається, як по зупинці транспортного засобу, позивач тримається за кермо та відпускає ногою педаль. Після зупинки транспортного засобу інспектором роти № 2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП ОСОБА_4 водію неодноразово була надана вимога предявити реєстраційний документ на транспортний засіб, однак водій не мав при собі відповідного реєстраційного документу. Той факт, що позивач перебував у кайданках, аж ніяк не унеможливлював його повідомити про наявність реєстраційного документу на транспортний засіб.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, суду пояснив, що 16 лютого 2018 року приблизно о 23 годині 30 хвилин він автомобілем ОСОБА_3 не керував. Зокрема, він разом з ОСОБА_5 на його автомобілі ОСОБА_3 приблизно о 23 годині підїхали до кафе «Орхідея» попити кави. Після цього туди ж підїхали його знайомі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_5 пішов всередину кафе замовити кави, а вони сіли в автомобіль, оскільки було холодно. Він особисто присів на місце водія, ОСОБА_6 на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на задні сидіння. Він сидів за кермом, ключ знаходився в замку запалення, але двигун був вимкнутий. Працівникам поліції він повідомляв, що не є власником автомобіля ОСОБА_3 і ним він не керував, а просто сидів в автомобілі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, допитавши свідків, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити частково.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 лютого 2018 року серія БР № 053880, яка винесена інспектором роти № 2 батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2, встановлено, що 16 лютого 2018 року о 23 год. 30 хв. в смт. Ярмолинці Хмельницької області по вул. Хмельницькій, 55а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra WЕ 667 CA не маючи при собі реєстраційного документу на т.з., чим порушив п.п. 2.1.б ПДР України. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Ця обставина підтверджується копією постанови від 17.02.2018р. (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. А згідно припису ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб.

А згідно п. 2.1.б Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів того, що 16 лютого 2018 року о 23 год. 30 хв. в смт. Ярмолинці Хмельницької області по вул. Хмельницькій, 55а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra WЕ 667 CA не маючи при собі реєстраційного документу на т.з., тобто про порушення ним п. 2.1.б ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування транспортним засобом - Opel Astra д.н.з. WЕ 677 CA. Ці його пояснення підтверджуються належними і допустимими доказами по справі показаннями свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7

Так, свідок ОСОБА_5 повідомив суду, що 16 лютого 2018 року приблизно о 23 годині він разом з ОСОБА_1 на його власному автомобілі Opel Astra д.н.з. WЕ 677 CA поїхали в кафе «Орхідея» попити кави, при цьому за кермом транспортного засобу перебував він, а ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Відразу до кафе підійшли їх знайомі ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Він пішов в приміщення кафе замовити каву, а хлопці сіли в автомобіль, щоб зігрітися. Технічна документація на транспортний засіб була в бардачку.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 16 лютого 2018 року ввечері після зайняття спортом він разом з ОСОБА_6 пішли в гості до ОСОБА_7, після чого поїхали в кафе «Орхідея». Поблизу кафе вони побачили знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ОСОБА_5 пішов в кафе за кавою, а вони вирішили присісти в автомобіль, оскільки було холодно. ОСОБА_1 сів на місце водія, ОСОБА_6 на переднє пасажирське сидіння, а він та ОСОБА_7 на заднє. Вони сиділи в автомобілі, спілкувалися, нікуди не їхали. Після цього до них підїхав автомобіль патрульної поліції. Працівники патрульної поліції вийшли з свого автомобіля, відразу підійшли до їхнього транспортного засобу та без будь яких пояснень витягнули ОСОБА_1 з-за керма автомобіля ОСОБА_3. Ніхто з них не говорив предявити документи на транспортний засіб. В ОСОБА_1 були при собі документи: службове посвідчення та посвідчення водія. Вони їм говорили, що технічна документація на автомобіль ОСОБА_3 знаходиться в бардачку.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що 16 лютого 2018 року в пятницю в них була фізична підготовка, після якої він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 пішли до нього в гості. Після цього вирішили випити кави і приблизно о 23 годині поїхали в кафе «Орхідея». Поблизу бару вони зустріли своїх знайомих ОСОБА_1 і ОСОБА_5. Вони стояли на вулиці поблизу автомобіля ОСОБА_3 зеленого кольору на іноземній реєстрації. ОСОБА_5 пішов в приміщення кафе замовити каву. Оскільки вони були після зайняття спортом і легко одягнуті, то вирішили присісти в автомобіль і погрітися. Він разом з ОСОБА_8 присіли на заднє сидіння, ОСОБА_6 на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_9 на місце водія транспортного засобу. В автомобілі вони сиділи та спілкувалися на різні теми. В цей момент до них підїхала патрульна поліція і працівники поліції відразу підійшли до ОСОБА_1. Патрульні говорили, що останній керував транспортним засобом. Коли ОСОБА_1 витягнули з автомобіля, то його без жодних причин одягнули в кайданки. Вони стверджували працівникам патрульної поліції, що автомобіль стояв на місці і вони нікуди не їздили, на що останні ніяк не реагували. Під час оформлення протоколу та постанови вони говорили патрульним, що автомобіль належить ОСОБА_5 і на цей транспортний засіб є відповідні документи.

Суд не бере до уваги твердження відповідача у відзиві про те, що факт керування позивачем транспортним засобом Opel Astra WЕ 677 CA підтверджується відеозаписом (додаток 1), на якому окрім хаотичного руху по всій проїжджій частині з увімкнутим покажчиком лівого повороту також спостерігається, як по зупинці транспортного засобу, позивач тримається за кермо та відпускає ногою педаль. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що позивач керував вказаним транспортним засобом. Зокрема, автомобіль, який рухається попереду, неможливо ідентифікувати, а тримання ОСОБА_1 за кермо автомобіля та відпускання ногою педалі, не свідчить про керування транспортним засобом. В судовому засіданні позивач не заперечив ту обставину, що сидів в автомобілі на місці водія транспортного засобу, однак ним не керував.

Суд також критично оцінює та відхиляє доводи відповідача про те, що відсутність реєстраційного документу підтверджується також і поясненнями одного з пасажирів, що знаходився з позивачем в автомобілі (додаток 1 відеофайл , початок відео), оскільки працівниками поліції свідки не допитувались, тому в силу ст. 251 КУпАП зазначене пояснення не може слугувати доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 не був водієм, тобто не керував транспортним засобом Opel Astra WЕ 677 CA 16 лютого 2018 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, тому він і не зобовязаний був предявляти реєстраційний документ на транспортний засіб, як того вимагає п. 2.1. б ПДР України.

Отже, оскільки позивачем не було порушено вимоги п. 2.1.б ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у звязку з чим ОСОБА_1 був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності.

У відповідності до припису ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Таким чином, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили, що вищевказана постанова від 17 лютого 2018 року серія БР № 053880 є правомірною, тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 лютого 2018 року серія БР № 053880, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., з урахуванням норми ч. 2 ст. 9 КАС України, необхідно визнати протиправною та скасувати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 та п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення у даному спорі є компетенцією відповідача, питання про закриття провадження у справі також належить до його компетенції, а тому позовна вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 лютого 2018 року серія БР № 053880, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Повне судове рішення виготовлене 23 квітня 2018 року.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В. Кульбаба