Справа № 810/529/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року справа № 810/529/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ" з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2017: - № НОМЕР_1, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем "Податок на прибуток приватних підприємств" у сумі 176711,00 грн. з яких: 171979,00 грн. - за основним платежем; 4732,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом); - № НОМЕР_2, згідно з яким позивачу зменшено розмір суми від'ємного значення за податку на прибуток у сумі 466981,00 грн.; - № НОМЕР_3, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у сумі 355604,00 грн. з яких: 284483 грн. - за основним платежем; 71121 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом); - № НОМЕР_4, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем "Штрафні санкції за порушення законодавства з регулювання обігу готівки" у сумі 961866,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм законодавства, відповідачем надано неправильну оцінку фактичним обставинам, внаслідок чого зроблено помилкові висновки при визначенні податкового зобовязання з податку на додану вартість. Позивач зазначає, що податковому органу було надано усі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Позивач просив суд податкові повідомлення-рішення визнати протиправним і скасувати.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 відкрито провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача подав до суду заперечення в яких підтримав висновки акту перевірки та зазначив, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до норм чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах наданих йому повноважень.

На підставі розпорядження Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 у звязку із звільненням судді Волкова A.C. та на виконання вимог частини 3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Київського окружного адміністративного суду, затверджених рішенням зборів суддів Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 (з наступними змінами та доповненнями), Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого ОСОБА_1 суддів України № 30 від 26.11.2010 (з наступними змінами і доповненнями) та з метою додержання процесуальних строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України. Згідно з підпунктом 2.3.50, пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 810/529/17.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2017 адміністративну справу №810/529/17 передано на розгляд судді Лиска І.Г.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 прийнято до свого провадження адміністративну справу та призначено до судового розгляду на 28.07.2017 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2017 провадження у справі зупинено за обґрунтованим клопотанням сторони до 20.09.2017 року.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 провадження у справі поновлено та зупинено за обґрунтованим клопотанням сторони до 25.10.2017 року.

Ухвалою суду від 25.10.2017 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про відвід судді та протокольною ухвалою відкладено розгляд питання про поновлення провадження у справі на 22.11.2017.

В подальшому 22.11.2017 за обґрунтованим клопотанням сторони відкладено розгляд питання про поновлення провадження у справі на 13.12.2017.

Судове засідання призначене на 13.12.2017 знято з розгляду у звязку з перебуванням судді Лиска І.Г. у відпустці та наступне судове засідання призначене на 29.01.2018.

Протокольною ухвалою 29.01.2018, за обґрунтованим клопотанням сторони, відкладено розгляд питання про поновлення провадження у справі на 20.02.2018.

Судове засідання призначене на 20.02.2018 знято з розгляду у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді та наступне судове засідання призначене на 13.03.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 суд поновив провадження у справі та перейшов до розгляду справи за новими процесуальними правилами, ухвалив подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники сторін 13.03.2018 подали до суду клопотання про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалою суду від 13.03.2018 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ТОВ Моваль Трейдинг зареєстроване юридичною особою 25.01.2010 та з 17.10.2011 взятий облік як платник податків.

На підставі направлень від 21.11.2016 №1348, 1349, 1350, 1351, 1352, 1353, виданих ГУ ДФС у Київській області, згідно з підпунктом 75.1.2, пункту 75.1. статті 75, підпункту 82.1. статті 82 Податкового кодексу України податковим органом проведено документальну планову виїзної перевірку фінансово господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ" щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 16.12.2016 № 152/10-36-14-01-13/36713153 (далі - Акт перевірки), у висновках якого встановлено порушення, зокрема:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, пп.139.1.9, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ" занижено податок на прибуток на загальну суму 171979 гри, у тому числі по періодах: - 2014 рік на суму 18929 грн., - 2015 рік на суму 153050 грн., та зменшення залишку відємного значення обєкта оподаткування з податку на прибуток у розмірі 85554 грн. за 2014 рік та у розмірі 381427 грн., за 1 півріччя 2016 року;

- п.198.1, 198.2, 198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 284483 грн., в тому числі по періодам:

за жовтень 2014 року 12714 грн.,

за листопад 2014 року 12714 грн.,

за грудень 2014 року 12714 грн.,

за січень 2015 року 12714 грн.,

за лютий 2015 року 30199 грн.,

за березень 2015 року 12714 грн.,

за квітень 2015 року 12714 грн.,

за травень 2015 року 12714 грн.,

за червень 2015 року 12714 грн.,

за липень 2015 року 12714 грн.,

за серпень 2015 року 12714 грн.,

за вересень 2015 року 12714 грн.,

за жовтень 2015 року 12714 грн.,

за листопад 2015 року -12714 грн.,

за грудень 2015 року 12714 грн.,

за січень 2016 року 12714 грн.,

за лютий 2016 року 12714 грн.,

за березень 2016 року 12714 грн.,

за квітень 2016 року 12714 грн.,

за травень 2016 року 12714 грн.,

за червень 2016 року 12714 грн.;

- п.2,6 Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, а саме: несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у касовій книзі підприємства на загальну суму 192372,22 грн..

В Акті перевірки зазначено, що ТОВ "МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ" занизило податок на додану вартість, завищило від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, несвоєчасно оприбуткувало готівкові кошти у касовій книзі підприємства.

Проведеною перевіркою встановлено, ТОВ "МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ" відображено взаємовідносини з ТОВ "ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ».

В ході аналізу ТОВ "ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ» встановлено відсутність матеріально-технічної та технологічної можливості надання ТОВ «ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ» послуг за договором № 10.14.К2 від 01.10.2014 р. На момент операції на балансі ТОВ "ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ» не обліковувалися основні засоби, недостатня кількість працюючих для прибирання значних площ за різними адресами. До перевірки не надано звітів виконаних робіт, наданих послуг, графіків прибирання приміщень.

Згідно з даних ЄДРПН протягом жовтня 2014 року червня 2016 року ТОВ "ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ» крім ТОВ "МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ" надавало послуги прибирання ТОВ «ОСОБА_2 ПРОДАКТС Україна», ДП «Клінічний санаторій «Жовтень», ТОВ «СВІТМАРК ІМПОРТ», ТОВ УКР ДІ СІ, ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - загальна площа житлової нерухомості якого становить 30726,4 м.кв. та знаходиться за адресою м. Київ, Столичне шосе, 27 км.

Внаслідок чого зазначений договір не опосередковується реальним виконанням операцій, які становлять його предмет. Тому операції за договором №10.14.К2 від 01.10.2014 з ТОВ "ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ" є нереальними, а документи складені на виконання його умов, не підтверджують факт проведення господарських операцій.

Проведеною перевіркою також встановлено, що ТОВ «Моваль Трейдинг» відображено взаємовідносини з ТОВ "ТД "ЄВРОТРАНСОІЛ".

До перевірки не надано товарно-транспортні накладні, акти прийому-передачі товару, видаткові накладні та інші первинні документи. Виходячи з нереальності господарських операцій за договором з ТОВ "ТД «ЄВРОТРАНСОІЛ" вбачається, що витрати відображені за рахунок отримання послуг зберігання не здійснювались фактично, що вказує на можливість їх отримання. Таким чином, документи отримані від ТОВ "ТД "ЄВРОТРАНСОІЛ» за договором у бухгалтерському обліку ТОВ «Моваль Трейдинг» відображено з порушенням принципу бухгалтерського обліку - привалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Також перевіркою встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у касовій книзі підприємства на загальну суму 192372,22 гр., а саме: згідно наданого до перевірки наказу про надання відпустки бухгалтеру-касиру ОСОБА_3 від 16.11.2015 №М-000000148, табеля обліку робочого часу за листопад 2015 року по ТОВ «МОВАЛЬ ТРЕЙДІНГ» - в період з 16.11.2015 по 29.11.2015 року бухгалтер-касир ОСОБА_3 перебувала в відпустці і фізично не мала можливості своєчасно оприбутковувати готівкові кошти до касової книги підприємства. На касових аркушах та прибуткових касових ордерах в період за 16.11.2015 по 29.11.2015 року зазначений підпис бухгалтер-касир ОСОБА_3, яка в цей період перебувала у відпустці, а касову книгу формувала та оприбутковувала готівку після виходу з відпустки після 30.11.2015 року. Загальна сума несвоєчасно оприбуткованої готівки в касі підприємства (прибуткові ордери з №1125-1136) - 192372,22 грн..

За результатами висновків Акта перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 10.01.2017:

- № НОМЕР_1, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" у сумі 176711,00 грн. з яких: 171979,00 грн. - за основним платежем; 4732,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом);

- № НОМЕР_2, згідно з яким позивачу зменшено розмір суми від'ємного значення за податку на прибуток у сумі 466981,00 грн.;

- № НОМЕР_3, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у сумі 355604,00 грн. з яких: 284483 грн. - за основним платежем; 71121 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом);

- № НОМЕР_4, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем "штрафні санкції за порушення законодавства з регулювання обігу готівки" у сумі 961866,10 грн.

Позивач, не погоджуючись із оспорюваними рішеннями та вважаючи їх протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та ТОВ «ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ» укладено договір №10.14.К2 від 01.10.2014 на комплексне прибирання приміщень, передбачено проведення робіт з комплексного прибирання складських та офісних приміщень за адресою: Київська обл., с. Тарасівка, вул. Київська 1-Б. Також сторонами до даного договору підписано додаткові угоди №1,2.

На виконання умов укладеного договору сторонами оформлені податкові накладні, акти надання послу та акти прийому-передачі виконаних робіт (т.1 арк.133-174).

Оплата по договору здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ», що підтверджується виписками по рахунку, платіжними дорученнями (т.1 арк.175-176).

Відповідно до листа ТОВ «ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ» №9.2.2 від 07.03.2017, який надіслано позивачу, прибирання територій ТОВ «МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ», згідно з договором №10.14К2 на комплексне прибирання приміщень від 01.10.2014 проводилося власними силами (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7А.) та залученими силами (субпідрядниками).

На підтвердження залучення ТОВ «ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ» субпідрядників, до суду надано договори укладені між ТОВ «ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ» та ТОВ «ЛЕГПРОМСЕРВІС ГРУПП», ТОВ «МАРЛОН СИСТЕМ», ТОВ «БІЗНЕС КОНСАЛТИНГ ТРЕЙД» (т.4 арк.47-111).

Також між позивачем (замовник) та ТОВ «ТД «ЄВРОТРАНСОІЛ» (виконавець) укладено договір №020215 відповідального зберігання від 02.02.2015. Відповідно до договору замовник зобовязується передати, а виконавець зобовязується прийняти продукцію харчову на відповідне зберігання.

На виконання умов укладеного договору сторонами оформлені податкова накладна та акт надання послу.

Оплата по договору здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки контрагента - ТОВ «ТД «ЄВРОТРАНСОІЛ», що підтверджується платіжним дорученням.

Наявність у позивача орендованого майна підтверджується договором орендованого майна №10/01/11 від 10.01.2011 укладеного з ТОВ «Укр Ді Сі», додатковими угодами, актами приймання-передачі майна, технічним паспортом на громадський будинок (т.4 арк.112-138).

З метою подальшої реалізацію товару, який зберігався у ТОВ «ТД «ЄВРОТРАНСОІЛ» позивачем надано ряд наступних укладених договорів, так між ТОВ «МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ» (постачальник) та ТОВ «ТБ «Амстор» (покупець) укладено договір №20 від 31.12.2010 на поставку товару на умовах СІР (рампа торгівельного центру в місці поставки згідно замовлення покупця). До договору підписано специфікацію, протокол розбіжностей, додаткові угоди. Договір поставки №466 від 01.04.2014 укладений між позивачем та ТОВ «ЛАБР», додаткові угоди, протоколи розбіжностей, видаткові накладні. Договір поставки №11/03/14С від 19.03.2014 укладений між позивачем та ТОВ «ICIДА-IVF» (підприємства з іноземними інвестиціями), додаткові угоди, видаткові накладні. Договір поставки №77 від 01.01.2014 укладений між позивачем та ТОВ «ТАВРІЯ-В», додаткова угода, протокол розбіжностей, заявка на поставку, графік поставок, видаткові накладні. Договір поставки №570 від 01.04.2014 укладений між позивачем та ТОВ «НОРДОН», додаткові угоди, протоколи розбіжностей, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні. Договора поставки та надання послуг №26550, 24718 від 01.09.2015, 01.01.2011 укладені між позивачем та ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», додаткові угоди, товарні накладні, транспортні накладні, товарно-транспортні накладні, протоколи розбіжностей.

Позивачем до податкового органу подано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку які прийнято податковим органом відповідно до квитанцій.

Позивачем також до суду надано прибуткові касові ордера в період за 16.11.2015 по 29.11.2015 року при дослідженні яких встановлено, що на них зазначений підпис бухгалтера-касира ОСОБА_3.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось, податкові повідомлення-рішення про визначення позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість прийняті податковим органом у зв'язку з включенням позивачем до складу податкових декларації з податку на прибуток підприємств та податкових декларацій з податку на додану вартість відповідних сум, у складі ціни отриманих товарів за господарськими операціями, які в дійсності не відбувались (є фіктивними).

Таким чином, вирішення даної справи залежить від доведеності факту фіктивності господарських операцій, за результатами здійснення яких податковим органом прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договорів, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Як встановлено судом, факти виконання робіт, а також оплати їх вартості підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними та формування витрат у деклараціях з податку на прибуток підприємств відповідними видатковими накладними.

Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі послуги (роботи, товари) не отримувались платником податків від його контрагента.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначається податкові зобов'язання платника податків, приймається податковим органом за результатами оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб'єктивних думках посадових осіб інших податкових органів, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

З дослідженого судом акту перевірки позивача вбачається, що посадові особи податкового органу факти виконання робіт контрагентами позивачу у дійсності не перевіряли, безпосереднього аналізу фінансово-господарських документів не робили, а відобразили в актах перевірки лише суб'єктивні думки посадових осіб інших податкових органів щодо контрагентів позивача.

Таким чином, висновки податкового органу про фіктивність та нереальність господарських операцій, що здійснювались між позивачем та ТОВ ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ, ТОВ ЄВРОТРАНСОІЛ є безпідставними.

Відповідно до пп.134.1.1, п.134.1, ст.134 ПК України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідачем не враховано, що за отримання послуг позивачем перераховано шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ та ТОВ ЄВРОТРАНСОІЛ грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції співвідноситься з нормами Податкового кодексу України.

При встановленні господарських операцій, суд звертає увагу на дослідження обставин реальності здійснення даних господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Таким чином, наданими позивачем первинними документами у повному обсязі підтверджується реальність здійснених господарських операцій при придбанні послуг у контрагентів ТОВ ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ та ТОВ ЄВРОТРАНСОІЛ.

Отже, суд дійшов висновку, що дослідженні під час судового розгляду господарські операції по правочинах між позивачем та ТОВ ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ та ТОВ ЄВРОТРАНСОІЛ були реально (фактично) здійснені, що повністю підтверджується наявністю належним чином оформлених первинних документів, у тому числі податковими накладними, такі операції повязані з господарською діяльністю підприємства, всі учасники господарських операцій володіли спеціальною податковою правосубєктністю, а висновок відповідача про нереальність укладених правочинів є таким, що не відповідає дійсності, та не ґрунтується на нормах законодавства України.

Як наслідок, також протиправним є висновок про завищення позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість та завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту при придбанні послуг у ТОВ ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ та ТОВ ЄВРОТРАНСОІЛ.

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 200.1 статті 200 розділу V цього Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 202 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: (1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; (3) наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; (4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; (5) наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов'язкові реквізити).

Крім того, аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця, замовник - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного суду України від 06 грудня 2016 року по справі №826/3939/15 за позовом ТОВ "Болтон Груп" до ДПІ в Голосіївському районі ГУ ДФС в м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення.

З метою встановлення фактів здійснення господарської операції судом з'ясовувалися, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; зв'язок між фактом придбання товарів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю позивача.

Суд звертає увагу, що обов'язок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення податкового законодавства є персоніфікованими. Визначення податкових зобов'язань платнику податків не може ставитись у пряму залежність від виконання податкових обов'язків його контрагентом.

Суд на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановив, що факт отримання позивачем послуг, оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача.

Тому, податкові повідомлення-рішення від 10 січня 2017 року №, №, №000018140 є протиправними.

Щодо податкового повідомлення-рішення яким нараховані штрафні санкції за порушення законодавства з регулювання обігу готівки в сумі 961866,10 грн. суд зазначає наступне.

Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320, визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями).

Пунктом 2,6 Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, а саме уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використання РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, значеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Як вбачається з акту перевірки усі надходження і видача готівки в національній валюті підприємство відображає у касовій книзі.

ТОВ «МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ» має центральну касу, веде одну касову книгу в центральній касі для обліку операцій з готівкою в національній валюті, яка пронумерована, прошнурована та скріплена відбитком печатки підприємства. Кількість аркушів у касовій книзі засвідчується підписами керівника і головного бухгалтера підприємства.

Записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день не провадяться.

Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі.

Як встановлено судом в прибуткових касових ордерах в період за 16.11.2015 по 29.11.2015 року містяться підписи бухгалтера-касира ОСОБА_3.

Отже, твердження податкового органу, щодо несвоєчасного оприбуткування позивачем готівкових коштів у касовій книзі підприємства на загальну суму 192372,22 грн. є хибним, а податкове повідомлення-рішення від 10 січня 2017 року № є протиправним.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом факт реальності виконання господарських договорів, укладених позивачем з ТОВ ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ та ТОВ ЄВРОТРАНСОІЛ підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; складені сторонами правочинів первинні документи містять повну інформацію про товари, їх кількісне та вартісне вираження.

У період виконання договорів ТОВ ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ та ТОВ ЄВРОТРАНСОІЛ були зареєстрованими у встановленому законом порядку, як юридичні особи та зареєстровані платниками податку на додану вартість, що підтверджуються витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наявність у контролюючого органу під час перевірки платника податків певної інформації про господарську діяльність його контрагента, одержану від інших територіальних органів доходів і зборів чи з інформаційних систем державної фіскальної служби, що не оформлена рішенням суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не слугує беззаперечним доказом невиконання сторонами правочину власних господарських зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг).

Суд також звертає увагу на те, що обов'язок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення чинного законодавства є персоніфікованими. Це означає, що на особу не може покладатися відповідальність за правопорушення, вчинені іншими особами.

Так, позивач, в силу покладеного на нього обов'язку сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, визначені податковим законодавством, вступає у відповідні податкові правовідносини з державою та не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на органи державної фіскальної служби, а отже не володіє інформацією відносно виконання контрагентом власних податкових зобов'язань перед бюджетом, та, як наслідок, не може зазнавати негативних наслідків у зв'язку з протиправними діяннями інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що твердження контролюючого органу про відсутність факту реальності господарських операцій позивача з ТОВ ПРОФКЛІНІНГ ЮНІВЕРСАЛ та ТОВ ЄВРОТРАНСОІЛ були спростовані наявними доказами в матеріалах справи, зважаючи на те, що первинні документи, складені позивачем та його контрагентами у ході господарської операції, відповідають вимогами чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а отже і підтверджують суму задекларованого позивачем податку, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування на податок на додану вартість, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, №, № від 10.01.2017 року які були винесені Головним управлінням ДФС у Київській області.

Стягнути на користь ТОВ "МОВАЛЬ ТРЕЙДИНГ" () судові витрати у сумі 29417 (двадцять дев'ять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 44 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління ДФС у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.