Справа № 824/382/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 квітня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/382/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2, про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 щодо порушення прав позивача та державних гарантій у сфері надання вторинної правової допомоги та Закону України "Про безоплатну правову допомогу";

- визнати протиправними дії директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 щодо використання службових повноважень у незаконний спосіб при вирішенні звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.12.2017 року № 420;

- визнати протиправними дії директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 щодо незабезпечення права на отримання інформації в межах 10-ти денного строку особою похилого віку ОСОБА_1 про признання адвоката для ефективного та якісного надання БВРД на підставі звернення про надання БРВД від 01.12.2017 року № 420;

- визнати наявними обставини незаконної дискримінації прав позивача субєктом владних повноважень та права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги допущеної директором Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 внаслідок застосування своїх повноважень у незаконний спосіб при вирішенні звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги (талон від 01.12.2017 року № 420).

- зобов'язати директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 невідкладно у строки надані судом видати позивачу на руки у приміщенні Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги копії наступних документів: копію рішення про призначення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі звернення ( талон від 01.12.2017 № 420); копію наказу Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги винесеного за наслідками вирішення по суті звернення (талон від 01.12.2017 № 420); копію доручення виданого Чернівецьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі звернення (талон від 01.12.2017 № 420).

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з'ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 172 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист. Позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, який має відповідати вимогам встановленим ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як видно із змісту адміністративного позову, позивачем не зазначено в ній ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позивачем всупереч вказаним вище нормам не зазначено ні в позовній заяві, ні в окремій заяві про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 3 пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з позовної заяви, зміст та характер заявлених вимог немайновий. Оскільки, позовна заява містить чотири вимоги немайнового характеру (визнати дії та бездіяльність протиправними, зобовязати вчинити дії), то судовий збір сплачується за кожну окремо вимогу.

З огляду на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року - 1762,00 грн., встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік, та враховуючи заявлену немайнову вимогу, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у сумі 704,80 грн. Про те, позивачем не подано до суду документ про сплату судового збору.

Отже, при подачі позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру по 704,80 грн (0,4 х 1762,00грн) за кожну, а всього 2819,20 грн.

Разом з тим, позивач в позовній заяві заявив клопотання про звільнення її від сплати судового збору у звязку із незадовільним майновим станом. На підтвердження вказаного, додав до позову довідку Управління Пенсійного фонду України від 20.04.2018 р. .№417, де зазначається про отримання заявником пенсії за віком за період з жовтня 2017 р. по березень 2018 р. на загальну суму 8712,00 грн.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" також передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу наведених положень випливає, що процесуальний закон зобов'язує суд з'ясувати майновий стан особи з метою зменшення тягаря у вигляді сплати судових витрат.

Водночас, суд вважає, що наявність у позивача єдиного доходу у вигляді пенсії не є достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору в повному обсязі.

Так, оцінюючи надані позивачем в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору документи, суд зазначає, що довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.04.2018 р. №417 не підтверджує відсутність у позивача інших доходів ніж пенсія, оскільки не містить відомостей про загальний майновий стан позивача, яка може мати й інші джерела доходу.

Відтак, довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не є належним доказом скрутного матеріального становища позивача, та відповідно, не свідчить про неможливість сплати судового збору за звернення до суду із цим позовом.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не було надано достатніх доказів, які б підтвердили відсутність доходів з інших джерел, отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, по догляду за пристарілим та/або інвалідом тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, суд зазначає, що за змістом положень ст.133 КАС України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат з метою забезпечення рівності всіх осіб у правах щодо доступу до звернення суду.

Вказані статті встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку.

Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість зменшення позивачу розміру сплати судового збору за подання даної позовної заяви до 200, 00 грн. (з розрахунку заявлених вимог: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії).

Наведені вище висновки суду узгоджуються із правовою позицією Вінницького апеляційного адміністративного суду, викладеною в ухвалах від 17.01.2018 р. у справі №824/607/17-а, яка (повернення адміністративного позову) оскаржуваласьта, та за результатами розгляду касаційною інстанцією відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою (Ухвала від 17.04.2018 року).

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист, шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому враховуючи принцип юридичної визначеності, позовні вимоги мають бути конкретно сформовані, без наявності тої чи іншої альтернативи чи абстрактності.

Як вбачається із прохальної частини позову, позовні вимоги сформульовано нечітко, зокрема не зазначено, які дії відповідачів й з огляду на, які обставини слід визнати протиправними, а в мотивувальній частині позову не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги предявлені до відповідача.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленими статтями 160, 161, 171 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що недоліки вказаної позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- адміністративного позову в редакції з чітко сформульованими позовними вимогами в прохальній частині адміністративного позову.

- адміністративного позову в редакції з зазначенням інформації: ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України);

- документ про сплату судового збору в повному обсязі в сумі 200,00 грн.;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних вище недоліків.

Відповідно до частини 3 статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 171, 169, 171, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до директора Чернівецького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2, про визнання дій протиправним - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову, які вказані в мотивувальній частині ухвали протягом п'яти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Боднарюк О.В.