Справа № 303/690/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/3031/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області (головуючий суддя Монич В.О.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево 27 березня 2018 року у справі №303/690/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

07.02.2018 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, просила скасувати постанову у справі про порушення митних правил №6545/20900/17.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року позов задоволено.

Додатковим рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2018 стягнено з Львівської митниці ДФС України на користь ОСОБА_4, судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривень вісімдесят копійок).

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, просить скасувати додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до вимог ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову по справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору. Вказує, що оскільки судовий збір в даній справі з позивача не стягувався, то безпідставним є його стягнення з Львівської митниці ДФС.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку ст.230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржене рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України не відповідає.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), стаття 5 якого встановлює пільги щодо сплати судового збору та не відносить осіб, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 07.02.2018 при зверненні із позовом до суду ОСОБА_4 сплатив 704,80 грн. судового збору за подання позовної заяві.

Разом з тим, згідно з ч.4 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Такий припис у ст.288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону №3674-VI, оскільки коло осіб і коло вимог, які мають пільги зі сплати судового збору за цим Законом, не є вичерпним. Закон №3674-VI не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (пункт 1 частини 3 статті 10 Закону №3674-VI).

Таким чином, відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються не тільки ст.5 Закону України «Про судовий збір», у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини 4 статті 288 КУпАП є спеціальними нормами у порівнянні з нормами Закону України «Про судовий збір», а тому особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір є таким, що підлягає поверненню в порядку визначеному ст.7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, суд першої інстанції у додатковому рішенні дійшов помилкового висновку щодо стягнення з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_4 704,80 гривень судового збору, а тому додаткове рішення суду першої інстанції слід скасувати.

З огляду на викладене, враховуючи положення статей 317 КАС України суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення порушив норми процесуального права, що має наслідком скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 229, 250, 252, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Додаткове рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року у справі №303/690/18 скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин