Справа № 695/3525/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 695/3525/17 Суддя (судді) першої інстанції: Степченко М.Ю.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючогосудді Петрика І.Й.

суддів Бабенка К.А. Собківа Я.М.,

при секретарі Кузьміній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису) апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 березня 2018 року

у справі № 695/3525/17

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Інспектора роти № 4 УПП у м. Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції Кутузова Сергія Сергійовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 14.07.2017 року,-

в с т а н о в и в:

11 грудня 2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 4 УПП у м. Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції Кутузова Сергія Сергійовича в якому просив:

-визнати дії інспектора роти № 4 УПП у місті Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції Кутузова Сергія Сергійовича по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №360487 від 14.07.2017 року-протиправним.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права у зв'язку із наведеним, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким позов задоволено повністю.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції оскаржувана постанова була винесена 14.07.2017 року.

Згідно ч. 5 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення. Однак вказану постанову про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 відмовився отримувати на місці її винесення, про що свідчить запис інспектора у п. 10 згаданої постанови (арк. справи 7)

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

У зв'язку із наведеними обставинами та на виконання вказаного припису, 17 липня 2017 року на адресу місця проживання ОСОБА_3 було надіслано копію постанови № серії АР №360487 за вих. ``11774/41/182017``, про що свідчить запис у п. 11 постанови. На підтвердження зазначеного свідчить список № 84 (арк. спр. 25) згрупованих рекомендованих відправлень Управління патрульної поліції за формою № 10, (затв. наказом Держкомзв`язку України від 12 липня 2002 року № 131), у якому відображені відомості адресата - ОСОБА_3 із вих. номером ``11774``, що співпадає із вих. номером зазначеного у постанові серії АР №360487. Також, згідно списку № 1000 листу, адресованому ОСОБА_3 на адресу АДРЕСА_1 та присвоєно унікальний номер НОМЕР_1 (арк. спр. 24), який позивач ОСОБА_3 згідно даних Укрпошти (арк. спр. 43-45) отримав особисто 28.08.2017 р.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивачем був поданий адміністративний позов 11 грудня 2017 року, тобто із недотриманням строку для звернення до суду, мотивуючи тим, що «постанову на місці зупинки не було вручено, а отримано її було у Золотоніському міськрайонному відділі ДВС 06.12.2017 року», при цьому просить суд поновити пропущений строк подання ним позову.

Відповідно до ч.1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Посилання ОСОБА_3 на те, що оскаржувану постанову отримав 06.12.2107 року, про що свідчить власноручний запис позивача на супровідному листі ДВС про направлення на адресу позивача постанови про відкриття виконавчого провадження для відома, що ``постанову отримав 06.12.2017 року``. Однак, колегія суддів не приймає таке твердження до уваги, оскільки вказане свідчить про отримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто аж ніяк не постанови про накладення адміністративного стягнення від 14 липня 2017 року.

Крім того, відповідно до прецедентного права Європейського Суду право на доступ є одним з аспектів права на суд, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні з положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Делькур проти Бельгії» висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Посилання позивача на те, що від суддів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі (справа ``Олександр Шевченко проти України``). Такі посилання позивача є спірними оскільки, відповідачем надано докази про надсилання постанови про адміністративне правопорушення позивачу, а судом роз`яснено причини залишення адміністративного позову без розгляду.

Як вбачається з доказів, що містяться у матеріалах справи, зокрема, копії постанови серії АР № 360487 від 14.07.2017 року, пояснень позивача, останній знав про факт винесення проти нього постанови про адміністративне правопорушення, тому посилання на те, що він дізнався про її винесення тільки при отриманні виконавчого листа є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що відмова позивача від підпису, та отримання копії постанови у інспектора поліції не може бути поважною причиною пропуску ним строку на оскарження даної постанови і доказом того, що він не знав про існування даної постанови, оскільки, позивач міг отримати постанову саме 14.07.2017 р. - в день її винесення і в цей же день міг дізнатись про порушення його прав, проте від отримання постанови серії АР №360487 сам відмовився (арк. справи 7)

Постанова серії АР № 360487 у справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем 14 липня 2017 року, а позивач, звернувся до суду 11 грудня 2017 року із адміністративним позовом, тобто із пропущеним строком звернення до суду на 4,5 місяці, - а причини пропуску такого строку в 4,5 місці з врахуванням вищевикладених обставин є неповажними.

Таким чином, позивачем пропущено 10 денний строк, для звернення із адміністративним позовом до суду щодо оскарження постанови від 14.07.2017 р. та позивачем не наведено та не надано належних доказів щодо пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом із поважних причин, а посилання позивача на отримання постанови у Золотоніському міськрайонному відділі ДВС 06.12.2017 року, з якого починається перебіг строку для оскарження дій субєкта владних повноважень є необґрунтованим.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала судді суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 312, 313, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 березня 2018 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді Бабенко К.А.

Собків Я.М.

Повний текст постанови виготовлений 25 квітня 2018 року