Справа № 522/14262/16-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/522/840/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишньої природної середовища в Одеській області ОСОБА_2, третя особа: Державна екологічна інспекції в Одеській області про визнання противоправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2016 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулася позивака з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення №000527 від 28.10.2015р.

В своєму адміністративному позові вона зазначає про те, що 25.07.2016р. в Іллічівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області, в якому було на той час відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеної постанови про стягненню з неї штрафу в сумі 3400грн., вона вперше дізналася про те, що 28.10.2015р. зазначеним субєктом владних повноважень була винесена постанова №000527 про накладання на неї адміністративного стягнення.

Про ознайомлення позивачки з вищевказаною постановою разом з іншими матеріалами відкритого на її підставі виконавчого провадження, державним виконавцем Іллічівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 був складений акт від 25.07.2016р., копія якого була додана позивачкою до її клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову.

Також позивачка зазначає в своєму адміністративному позові про те, що до того часу вона навіть не мала уяви стосовно того, що 28.10.2015р. відносно неї зазначеним субєктом владних повноважень була винесена вищевказана постанова тому, що складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд на його підставі справи про адміністративне правопорушення відбулися без її залучення до участі в адміністративному провадженні і що про складання цього протоколу та розгляд на його підставі справи про адміністративне правопорушення її ніхто не повідомляв, що на її думку є грубим порушенням з боку субєкта владних повноважень її прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Також, позивачка посилається на те, що в зазначений період згідно направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 28.09.2015р. №121пр в ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» здійснювалася перевірка за участю держінспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2, яка згідно вказаного направлення повинна була закінчитися 28.10.2015р. За правилами внутрішнього трудового розпорядку ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» робочий час на підприємстві починається з 8:00 та закінчується в 17:00. В зазначений період робочого часу держінспектор ОСОБА_2 не складала на території підприємства ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» відносно позивачки ані протокол про адміністративне правопорушення, ані постанову про її притягнення до адміністративної відповідальності тому, що до 17:00 28.10.2015р. держінспектори з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області, які приймали участь в цій перевірці, не встигли повністю скласти акт перевірки і покинули територію підприємства разом з всіма працівниками ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» після закінчення встановленого на підприємстві робочого часу.

Пізніш, 03.11.2015р. на адресу ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» поштою надійшов лист Державної екологічної інспекції в Одеській області №2641/06і, датований 28.10.2015р., відправлений згідно поштового календарного штемпеля 30.10.2015р., з доданим до нього актом перевірки і актом про відмову в його отриманні, на який ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» дало відповідь листом №571 від 17.11.2015р. разом із своїми запереченнями на цей акт перевірки.

Позивачка зазначає про те, що протокол та постанова про її притягнення до адміністративної відповідальності складалися не за місцем проведення перевірки, оскільки її до їх складання в процесі адміністративного провадження ніхто не залучав, що є на її думку порушенням з боку субєкта владних повноважень вимог ст. 276 КУпАП, у відповідності до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Також позивачка зазначає, що в порушення ст.283 КУпАП постанова №000527 від 28.10.2015р. не містить опису обставин, встановлених під час розгляду справи, її заперечення і пояснення, які вона мала право дати у відповідності до ст. 268 КУпАП, якби її право на це не було порушене з боку відповідача, а також не містить посилання на конкретні обовязки, з числа визначених ст.17 Закону України «Про відходи», які вона нібито порушила.

Позивачка посилається на те, що у порушення вимог ч.1 ст. 285 КУпАП оскаржувана постанова не була їй негайно оголошена після закінчення розгляду справи яке відповідно датам на протоколі та постанові мало відбутися 28.10.2015р., а копія постанови не була їй вручена або вислана поштою протягом трьох днів з моменту її винесення.

В своїх письмових запереченнях на адміністративний позов по цій справі представник відповідача Державної екологічної інспекції в Одеській області не погодився з заявленим адміністративним позовом, зазначивши про те, що в період з 12.10.2015р. по 28.10.2015р. держінспектор з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 проводила планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря водних і земельних ресурсів, за поводженням із відходами та небезпечними хімічними речовинами ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ», під час якої було виявлено порушення в сфері природоохоронного законодавства, відповідальність за яке передбачена ст. 82 КУпАП, а особою, відповідальною за виявлене правопорушення було визначено саме позивачку, на яку 28.10.2015р. держінспектор ОСОБА_2 склала протокол №000527 про адміністративне правопорушення про порушення правил складування, зберігання, розміщення, транспортування, утилізації, ліквідації та використання відходів, що є порушенням Закону України «Про відходи». При складанні протоколу позивачка надала документ, що посвідчує її особу, а саме паспорт серії КЕ№185444, виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 20.02.1996 року. В протоколі вказано дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивачці було розяснено права та обовязки, проте вона відмовилась від підпису про розяснення прав та обовязків і отримання копії протоколу, про що свідчить запис про відмову. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута в приміщенні ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ» 28.10.2015р. о 16:00 в присутності позивачки, винесена постанова по справі була оголошена. Позивачка відмовилась від підпису постанови та одержання її копії. Отже, копія постанови по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 разом з копією протоколу була направлена їй рекомендованим листом 30.10.2015р., про що зазначено в графі «відмітка про доведення постанови до відома особи, щодо якої її винесено» постанови.

В своїх письмових поясненнях на заперечення відповідача позивачка зазначила, що ніколи не надавала держінспектору з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 свій паспорт і взагалі нікому його не надавала 28.10.2015р. тому, що його у неї не було на робочому місці , так як вона завжди зберігає свій паспорт у себе дома і бере його з собою лише у разі виникнення у неї такої необхідності, якої у неї не було саме 28.10.2015р.

Те, що державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 стали відомі паспортні дані позивачки, які особисто їй вона ніколи не надавала, позивачка пояснює тим, що ОСОБА_2 могла отримати їх у порушення законодавства України про захист персональних даних, без отримання відповідної згоди позивачки, безпосередньо в Державній екологічній інспекції в Одеській області, куди в минулому позивачка надавала свої персональні та паспортні данні під час складання відносно неї інших протоколів про адміністративні правопорушення з боку інших державних інспекторів охорони навколишнього природного середовища в Одеській області , за перевірками, які відбувалися у минулі роки.

Також, позивачка зазначила про те, що в супереч положень ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідач не надаючи суду жодних доказів, безпідставно посилається на те, що саме вона є відповідальною особою за начебто виявлені державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 порушення природоохоронного законодавства, яке згідно оскаржуваної нею постанови про накладання адміністративного стягнення полягає у відсутності договору на вивіз відходів: взуття зношене, вироби та матеріали гумові, відходи утворені у процесі зварювання, макулатура паперова та картон, одяг зношений, тирса та стружка металів чорних, шини зіпсовані.

З цього приводу позивачка зазначає, що субєкт владних повноважень в будь-якому випадку безпідставно визначив саме її відповідальною особою за відсутність вказаного договору тому, що за укладання на підприємстві договорів вона не відповідає, оскільки у неї немає і не може бути повноважень на їх укладання з огляду на її посадові обовязки, які вона виконую на посаді еколога згідно наданої нею до матеріалів справи своєї посадової інструкції. Відповідно до Статуту ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ», право укладати договори має лише директор підприємства, який одноосібно приймає рішення про необхідність укладання договорів.

Обставина того, що протокол і постанова по справі про адміністративне правопорушення незважаючи на вищевказане були складені саме відносно неї, хоча вона і не була залучена до їх складання і участі в провадженні по справі про адміністративне правопорушення, а також не надавала інспектору з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 свій паспорт, свідчать на думку позивачки про те, що держінспектор ОСОБА_2 визнала винною у відсутності на підприємстві зазначеного договору саме її лише тому, що мала можливість отримати вже після завершення строку перевірки лише її персональні і паспортні данні безпосередньо в Державній екологічній інспекції в Одеській області, куди в минулому позивачка їх надавала під час складання відносно неї інших протоколів про адміністративні правопорушення за перевірками, які відбувалися у минулі роки, а також є доказом того, що насправді вказаний протокол разом із оскаржуваною нею постановою були складені не 28.10.2015р. на обєкті перевірки, а пізніше, вже після закінчення строку перевірки, без її участі, в Державній екологічній інспекції в Одеській області, куди її ніхто не викликав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши сторони суд дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову і визнати протиправною та скасувати постанову №000527 Державної екологічної інспекції в Одеській області від 28.10.2015р.

Субєктом владних повноважень - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеської області ОСОБА_2 на підставі складеного нею ж протоколу про адміністративне правопорушення, датованого 28.10.2015р. за №000527, про те що ОСОБА_1, працююча на посаді еколога ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ», вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 42 Закону України «Про відходи» тим, що на ПРАТ «СИНТЕЗ ОЙЛ», за адресою м. Одеса, вул. Наливна, 15 відсутні договори на вивіз наступних відходів: взуття зношене, вироби та матеріали гумові, відходи утворені у процесах зварювання, макулатура паперова та картон, одяг зношений, тирса та стружка металів чорних, шини зіпсовані, визнала ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 82 КУпАП, та наклала на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., який у відповідності до ст. 308 КУпАП збільшився потім до 3400 грн.

З зазначеною постановою позивачка не згодна, вважає її протиправною, так саме як і дії державного інспектору з охорони навколишнього природного середовища в Одеської області ОСОБА_2 по її складанню та просить суд в своєму адміністративному позові визнати її протиправною та скасувати.

У відповідності до частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Заперечення відповідача проти позову ґрунтується лише на відомостях адміністративного протоколу та складеної на його підставі постанови про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, складених одноосібно інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2, без участі позивачки, записи в яких про відмову позивачки від підпису, зроблені нею без залучення свідків та нічим іншим не підтверджуються.

Жодних доказів того, що інспектор з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 якимось чином намагалася залучити позивачку до складання протоколу про адміністративне правопорушення, повідомивши їй про місце і час складання нею адміністративного протоколу відносно позивачки, відповідачами суду не було надано.

Відповідачами також не надано суду жодних доказів своєчасного сповіщення позивачки про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також доказів того, що саме позивачка є відповідальною особою за вчинення порушень, зазначених в протоколі і постанові про адміністративне правопорушення, складених інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2, а також доказів того, що вони були складені саме в зазначені в них час та місці.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість и обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 при складанні зазначеного протоколу і оскаржуваної постанови були порушені вимоги приписів Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 липня 2004р. №264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 липня 2004р. за №934/9533, далі Інструкція.

Згідно п. 2.4. Інструкції наряду з іншим в протоколі обовязково зазначаються пояснення порушника, відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляру протоколу.

Згідно п. 2.11. Інструкції, протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Згідно п. 2.13. Інструкції, особа, яка склала протокол, розяснює порушнику його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення (форма якого встановлена в додатку 3 до Інструкції).

Таким чином, згідно вимогам вказаної Інструкції, які відповідають нормам КУпАП, у разі відмови порушника від підписання протоколу, цей факт повинен бути засвідчений свідками, у разі їх наявності, а також інспектор повинен вручити порушнику письмове повідомлення встановленої форми щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в разі відмови порушника його отримати на місці надіслати поштою на його адресу. Такі вимоги Інструкції є запобіжним заходом щодо унеможливлення зловживань з боку інспекторів щодо складання та розгляду адміністративних матеріалів без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та спрямовані на забезпечення доказів відмови цієї особи від участі в адміністративному процесу щодо її притягнення до адміністративної відповідальності.

Вищевказане не було виконано інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області ОСОБА_2 Вона одноосібно, без участі позивачки та без залучення свідків склала протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши в ньому про те, що позивачка начебто відмовилась від підпису.

Позивачці не були розяснені з боку субєкта власних повноважень під підпис її права, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та не повідомлялося про те, що відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення, із зазначенням місця і часу такого розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 287 КУпАП передбачено право оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення особою, щодо якої її винесено.

Пунктом 3 ч.1 ст. 288 КУпАП встановлено, що постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до частин 1-2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення тощо.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вищенаведені обставини та правові норми свідчать про протиправність оскаржуваної постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності і є підставами для її скасування.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2-14, 19-20, 72-77, 90, 139, 159, 162, ч. 4 ст. 229, 241-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишньої природної середовища в Одеській області ОСОБА_2, третя особа: Державна екологічна інспекції в Одеській області про визнання противоправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати противоправною та скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишньої природної середовища в Одеській області ОСОБА_2 про накладання адміністративного стягнення № 000527 від 28.10.2015 року у відношенні ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текс рішення виготовлений 25 квітня 2018 року.

Суддя

23.04.18