Справа № 308/3843/18
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3843/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ужгороді, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митних правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького Вячеслава Антоновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що постановою першого заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. від 28 березня 2018 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 грн.

Згідно вказаної постанови, 20.01.2018 року о 05 год. 51 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку виїзду з України заїхав автомобіль марки «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_3, в якому в якості пасажира слідував позивач ОСОБА_1 В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСАУР було встановлено, що відносно ОСОБА_1 наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 24.11.2016 року №07-70-63/45-5265 щодо не вивезення за межі митної території України транспортного засобу «Alfa Romeo 166», який ним ввезено на територію України 08.11.2016 року в режимі «транзит».

Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вчинене ним правопорушення, яке проявилось у перевищенні встановленого ст. 95 МК України строку транзитних перевезень більше ніж на п'ять діб, є закінченим на шостий день та не може розглядатися як триваюче. Позивач вказує на те, що правопорушення передбачене ч.3 ст.470 МК України, є вчиненим на шостий день після настання строку доставки транспортного засобу, передбаченого ст. 95 МК України, в даному випадку 13 листопада 2016 року, адміністративне стягнення за вчинення даного правопорушення могло бути накладене на нього до 14 травня 2017 року, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності 28.03.2018 року є незаконним.

ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана постанова відповідачем йому була надіслана лише 03.04.2018 року, що підтверджується відповідним листом Закарпатської митниці ДФС, а отримав він постанову 06.04.2018 року. Таким чином, строк на оскарження даної постанови ним пропущено з поважних причин.

За таких обставин позивач просить: поновити йому строк на оскарження постанови від 28.03.2018 року №0499/30500/18; скасувати постанову першого заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. від 28 березня 2018 року №0499/30500/18 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засіданні не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, але подав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутності. Заявлені ним вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник відповідача - Закарпатської митниці ДФС у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але подав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутності.

20.04.2018 року від представника Закарпатської митниці ДФС на адресу суду надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки такий є безпідставним, а постанова Закарпатської митниці ДФС №0499/30500/18 від 28.03.2018 року винесена правомірно. Представник також зазначає, що автомобіль марки «Alfa Romeo 166», реєстраційний номер MI657DJ, номер кузова НОМЕР_2 гр. ОСОБА_1 з митної території України фактично не вивезений, а отже протиправне невиконання взятого на себе зобов'язання про транзит продовжується і до цього часу. Вчинене гр. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, виявлено 20.01.2018 року, а тому митницею правомірно та в межах строку встановленого ч.2 ст.467 МК України накладено стягнення на позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, оскільки перебіг шестимісячного строку притягнення до відповідальності починається з моменту виявлення правопорушення, тобто з 20.01.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2018 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС Дмитруком М.П. було складено протокол про порушення митних правил №0499/30500/18 відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 МК України.

28 березня 2018 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким В.А., за результатами розгляду матеріалів про порушення митних правил за даним протоколом, було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0499/30500/18, якою громадянина України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч.1 ст.122 та ч.1 ст.121 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення..

Вищий адміністративний суд України звертав увагу на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій (ухвала ВАС України від 22.02.2011р.).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови, яка йому згідно листа заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. від 03.04.2018 року за № 07.70-20.1-1.20/4412, була надіслана лише 03.04.2018 року, отримав - 06.04.2018 року.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про наявність об'єктивних перешкод для позивача скористатись своїм правом на звернення до суду з позовом у межах встановленого законодавством строку, причини пропуску такого звернення є поважними, а тому йому слід поновити строк для звернення до суду для оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0499/30500/18 від 28.03.2018 року.

Відповідно до положень ст.458 МК України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ст.95 Митного кодексу України та п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.2005 року №1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Зі змісту постанови та протоколу про ПМП встановлено, що 20.01.2018 року о 05 год. 51 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку виїзду з України заїхав автомобіль марки «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_3, в якому в якості пасажира слідував позивач ОСОБА_1 В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням АСАУР було встановлено, що відносно ОСОБА_1 наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 24.11.2016 року №07-70-63/45-5265 щодо відсутності інформації про вивезення за межі митної території України транспортного засобу реєстраційний номер MI657DJ.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України було встановлено, що 08.11.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль марки «Alfa Romeo 166», реєстраційний номер MI657DJ, номер кузова НОМЕР_2, в режимі «транзит».

Станом на 20.01.2018 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного гр.України ОСОБА_1, з метою транзиту, перевищено більше, ніж на десять діб.

Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

У відповідності до ч.5 ст.102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1, згідно позову, не заперечує факт ввезення ним 08.11.2016 року на митну територію України в режимі «транзит» автомобіля марки «Alfa Romeo 166», реєстраційний номер MI657DJ, номер кузова НОМЕР_2, та не вивезення даного транспортного засобу у визначений ст.95 МК України строк за межі митної території не вивезено. Разом з тим, позивач вважає, що адміністративне стягнення за вчинене ним правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України є незаконним, оскільки строк для накладення такого стягнення закінчився.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 467 МК України не визначає вичерпного переліку триваючих правопорушень.

У теорії адміністративного права триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Крім цього, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, триваючі правопорушення слід розглядати з моменту їх офіційного виявлення, тобто з часу фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого митним органом у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та встановлено судом, позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту через митний пост «Ужгород» 08.11.2016 року, однак обов'язку щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території у строк, визначений ст. 95 МК України, не виконав.

Про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відповідачу стало відомо 20.01.2018 року, під час в'їзду в зону митного контролю пункту пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС на легковому автомобілі марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_3. Тобто, датою виявлення порушення слід вважати 20.01.2018 року та із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

Отже, не вивезення гр. ОСОБА_1 транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, протягом десятиденного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку, а відтак, виявивши вказане порушення 20.01.2018 року та приймаючи 28.03.2018 року постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 369/11924/16-а.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд приходить до висновку, що підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0499/30500/18 від 28 березня 2018 року не має.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.95, 102, 192, 458, 460, 470 ч.3, 495, 529, 530 МК України, ст.ст.22, 33, 245, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 286, 293 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до першого заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митних правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького Вячеслава Антоновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0499/30500/18 від 28 березня 2018 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Малюк