Справа № 2007/2-а-145/11
Суддя: Риков М. І.
Дата ухвалення: 2011-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-145
ПОСТАНОВА

іменем України

„17" січня 2011 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

при секретарі ДРИЛЬ Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ м. Старобільськ Луганської області капітана міліції ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення до суду та

скасування постанови про накладення штрафу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВДАІ м. Старобільськ Луганської області капітана міліції ОСОБА_2 0.0. (далі інспектор ВДАІ ОСОБА_2 0.0.) про визнання протиправною та скасування постанови серії ВВ № 403756 від 17 жовтня 2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог вказав, що він працює водієм в ПАТ „Великобурлуцький сироробний завод". 17 жовтня 2010 року, виконуючи свої трудові обов'язки, позивач рухався по вул. Першого Травня в м. Старобільськ Луганської області, керуючи автомобілем „КАМАЗ-5410", державний номер НОМЕР_1, який належить ПАТ „Великобурлуцький сироробний завод". О 10 год. 40 хв. безпідставно був зупинений інспектором ВДАІ ОСОБА_2 0.0. , який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом без поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач не погодився з цим оскільки правил дорожнього руху не порушував, про що вказав це в протоколі, але працівник ДАІ не взяв до уваги

його пояснення та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. 00 коп., незважаючи на те, що позивач мав при собі і надав інспектору для перевірки чинний страховий поліс. Також просив поновити йому строк оскарження постанови, оскільки вона йому не була вручена відповідачем, а отримав цю постанову тільки 23 листопада 2010 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, вказавши, що постанова інспектора ДПС про накладення адмінстягнення є незаконною та складена з порушенням вимог Закону.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, судову повістку отримав 13 січня 2011 року (а.с.27), але до суду не з'явився. Згідно п.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд ухвалив, справу вирішувати на підставі наявних у ній доказів, за відсутності відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи (в тому числі оглянувши направлений до суду оригінал постанови з додатками до неї), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

17 жовтня 2010 року о 10 годині 50 хвилин інспектором ВДАІ ОСОБА_2 0.0. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВВІ № 217006, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху позивачем, за яке передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.06). В протоколі є пояснення позивача про те, що керував транспортним засобом з полісом (договором) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що його було зупинено в м.Старобільськ Луганської області безпідставно, правил дорожнього руху він не порушував.

На підставі вказаного протоколу посадовою особою, яка має спеціальне звання капітана міліції, ОСОБА_2 0.0. була винесена постанова серії ВВ № 403756 від 17 жовтня 2010 року, згідно якої на позивача ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп., а саме: „17 жовтня 2010 року о 10 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем „КАМАЗ-5410", державний номер АХ-46-73 СВ, який належить ПАТ „Великобурлуцький сироробний завод" по вул. Першого Травня м. Старобільськ, мав в наявності договір обов'язкового страхування цивільно-правової

відповідальності: ІІІ-го типу, де водій ОСОБА_1 не вписаний, трудового договору у водія не було в наявності (а.с.05).

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України( із змінами згідно Законом № 808-УІ від 25.12.2008 року), місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Згідно ч.2 ст.19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Позивач ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, тому дана справа підсудна Великобурлуцькому районному суду Харківської області.

Відповідно до п.З ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Суд вважає, що дії посадової особи, яка накладала 17.10.2010 року на позивача адмінстягнення є протиправними, оскаржувана постанова прийнята з порушенням порядку, передбаченого ПДР України, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.2.1"г" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Власником автомобіля „КАМАЗ-5410", державний номер АХ 4 6-7 3 СВ є публічне акціонерне товариство „Великобурлуцький сироробний завод", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 233394 (а.с.11).

Відповідно до ст.15 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі (договір III типу).

ПАТ „Великобурлуцький сироробний завод" згідно з полісом № ВВ/7263166/2120/09 застрахувало свою цивільно-правову відповідальність як власник транспортного засобу. Договір укладено на період з 19 листопада 2010 року по 18 листопада 2011 року, тип договору „З", забезпечений транспортний засіб за цим договором - автомобіль „КАМАЗ-5410", державний номер НОМЕР_1 (а.с.09) .

ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ПАТ „Великобурлуцький сироробний завод" і згідно подорожнього листа був відряджений 17 жовтня 2010 року як водій автомобіля „КАМАЗ- 5410", державний номер НОМЕР_1 до м. Біловодськ Луганської області (а.є.07,14,15). В судовому засіданні позивач підтвердив ці обставини, при цьому пояснив, що всі вищевказані документи він пред'являв працівнику ДАІ.

Крім того, п.21.2 ст.21 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначені органи, що здійснюють контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів":

Державтоінспекцією МВС України під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно п.21.3 ст.21 цього Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п.21.4 ст.21 Закону).

При таких обставинах суд зазначає, що вичерпний перелік підстав для перевірки наявності поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, передбачений п.21.2 ст.21 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

При розгляді справи встановлено, що підстав для перевірки наявності поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у позивача не вбачається, оскільки проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів не здійснювалось, протоколу щодо порушень правил дорожнього руху чи будь-якого іншого правопорушення, скоєного позивачем відповідачем не складалось, оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди не проводилось.

Таким чином, співробітник ВДАІ діяв не у спосіб, передбачений законом, тобто не мав права перевіряти наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відповідно складати протокол про адміністративне правопорушення та виносити постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.126 КУпАП.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову(ч.2 ст.71 КАС України). Однак відповідач не спростував обставини, наведені позивачем, не надав доказів щодо правомірності винесення постанови відносно позивача.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і скасування постанови про накладення стягнення, оскільки не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки позивач мав при собі належним чином оформлений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а крім того, працівник ДАІ не мав права перевіряти наявність поліса обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності, а відповідно складати протокол про адміністративне правопорушення та виносити постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.126 КУпАП.

Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позивач 23 листопада 2010 року отримав копію постанови, на адресу суду позов направив 02 грудня 2010 року, то суд вважає на необхідне поновити йому строк оскарження вказаної постанови.

Керуючись ст.ст.1,3,6-11,71,158-163,167,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, районний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк не звернення до суду із адміністративним позовом.

Визнати протиправною і скасувати постанову інспектора ВДАІ м. Старобільск Луганської області капітана міліції ОСОБА_2 від 17 жовтня 2010 року серії ВВ № 403756 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено та підписано 18 січня 2011 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду Харківської області: М.І.РИКОВ

Постанова виготовлена за допомогою комп'ютерної техніки в нарадчій кімнаті.