Справа № 752/24980/17
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/192/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

30 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 22 листопада 2017 року він засобами поштового зв"язку отримав постанову про арет майна боржника у виконавчому провадженні " 54288529 від 21.07.2017 р. та постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красуцькою Г.Ю. Вказані постанови були винесені при примусовому виконанні постанови УПП в м. Києві від 14.04.2017 р. № 852262 про стягнення з позивача штрафу у розмірі 340 грн.

На думку позивача, постанова УПП в м. Києві від 14.04.2017 р. № 852262 незаконна, протиправна, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки про наявеість постанови ОСОБА_1 дізнався, отримавши документи з виконавчої служби.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, зазначивши, що 14 квітня 2017 року він, керуючи автомобілем "Опель Астра" номерний знак НОМЕР_1 на вул. М.Конєва, 7 в м. Києві, був зупинений інспектором батальйону 3 роти 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Євдокименко, який склав постанову серії АР № 852262 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, зокрема керування ТЗ з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим, чим порушив п. 2.9 "В" ПДР, у зв"язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначивши про необгрунтованість та недоведеність вимог позивача.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Пунктом 2.9 "В" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи не освітленим,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Цією ж статтею КУпАП передбачено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із наведеного випливає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблено на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Разом з тим, в порушення наведених законодавчих приписів відповідачем належними та допустимими доказами не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 14 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії АР № 852262 про притягнення його до відповідальності за невиконання вимог п. 2.9 "В" Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач заперечував вказаний факт.

При цьому, відповідачем не надано будь-яких прийнятних та переконливих доказів на підтвердження існування обставин порушення позивачем підпункту «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 квітня 2017 р. не містить відомостей про те, що при її складанні відбирались пояснення у свідків.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульно поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову АР № 852262 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2017 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 170 гривні.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: