Справа № 820/1235/18
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"24" квітня 2018 р. № 820/1235/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представник позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (62461, Харківська область, м. Південне, вул. Леніна, буд. 19-А)
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46)
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_1 від 04.10.2017 р.

2. Скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_2 від 04.10.2017 р.

3. Скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_3 від 04.10.2017 р.

4. Скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_4 від 04.10.2017 р.

5. Скасувати податкове повідомлення - рішення за № НОМЕР_5 від 04.10.2017 р.

6. Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № від. 04.10.2017 р.

7. Скасувати рішення за № НОМЕР_6 від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

8. Судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено планову виїзну документальну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р. За результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки від 07.09.2017 р. за №11858/20-40-13-15-07/НОМЕР_7, на підставі якого було винесено податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 2 654 649, 72 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 176 964, 31 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 37 725, 00 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 510, 00 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 9 680, 99 грн., рішення за № від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальну суму 25 503, 26 грн., та вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № НОМЕР_8 від 04.10.2017 р на загальну суму 172 144, 07 грн.

Позивач з зазначеним не погоджується, вважає зазначені податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_2 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_3 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_4 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_5 від 04.10.2017 р.; № від. 04.10.2017 р. та рішення № НОМЕР_6 від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представники позивача в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_2 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_3 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_4 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_5 від 04.10.2017 р.; № від. 04.10.2017 р. та рішення № НОМЕР_6 від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є законними та такими, що прийняті в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено планову виїзну документальну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р.

За результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки від 07.09.2017 р. за №11858/20-40-13-15-07/НОМЕР_7.

У відповідності до висновку акту перевірки податковий орган зазначає, що перевіркою встановлено порушення:

п. 198.5 ст.198, п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2756-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 30180,0грн., в т.ч. за 2015р.- 20638,0грн., 2016р.- 9542,0грн.

п. 164.1 ст.164, п.177.2 п.177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р., у результаті занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення діяльності за період, що перевірявся, на суму 1 769 766,48грн., в т.ч. за 2015р. - 765646,19грн., 2016р.- 1004120,29грн.

ч,2 п.1 ст.7, п.11 ст.8 , п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування у загальному розмірі 172144,07грн., в т.ч. 2015р. - 82888,56 грн., 2016р.- 89255,51грн.

п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового Кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р., у результаті занижено суму військового збору 141571,45грн., в т.ч. за 2015р. - 57894,76грн., 2016р.- 83676,69грн.

п.57.3 ст.57 ПКУ, в частині несвоєчасного сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від провадження діяльності за 2016р.

п.188.1 ст.188 ПКУ, в частині заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 2.1 декларацій „Операції, що оподатковуються за нульовою ставкою: експортні операції" протягом 2016 року на загальну суму 13169,0грн.

п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України №2755-VІ із змінами та доповненнями, в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ - 115023,28грн.

п.п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16, пп.20.1.6 п.20.1, ст.20, п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р., в частині надання не в повному обсязі первинних документів (підтверджуючі витратну частину), що використовувалися в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконання вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

п.44.1 ст.44, пп.16.1.2 п.16.1 ст. 16, п.177.10 ст.177 ПКУ, в частині відсутності ведення належного обліку доходів та витрат за встановленою формою протягом 2015-2016 рр.

За результатами проведеної перевірки та складеного акту перевірки було винесено податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 2 654 649, 72 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 176 964, 31 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 37 725, 00 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 510, 00 грн., податкове повідомлення рішення за № від 04.10.2017 р. на загальну суму 9 680, 99 грн., рішення за № від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальну суму 25 503, 26 грн., та вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № НОМЕР_8 від 04.10.2017 р на загальну суму 172 144, 07 грн.

Суд зазначає, що в акті перевірки зазначається, що ФОП ОСОБА_4 були сформовані показники податкової звітності на підставі даних, які не підтверджені документами. Також зазначено, що при формуванні витратної частини обліку не дотримано вимог Податкового Кодексу України, оскільки до перевірки не надані документи, які підтверджували віднесення витрат, що утворюють основу для виготовлення продукції (зокрема козинаків), а саме, що одним із виду сировини, який утворює основу козинаків є цукор. Проведеним аналізом наданих до перевірки документів(податкових та видаткових накладних, розрахунків коригувань вартісних показників, банківських виписок та інш.) встановлено, що протягом 2015 року ФОП ОСОБА_4 закуплено цукру 331,735тн на загальну суму 2943960,0грн., протягом 2016року закуплено цукру 365,0тн на загальну суму 4056164,0грн.. За традиційною технологією виробництва на 1 тону козинаків потребується 250-300кг цукру, тобто 30 відсотків. Протягом 2015р. ФОП ОСОБА_4 вироблено та реалізовано козинаків 78,88тн на загальну суму 3544680,0грн., аналогічно протягом 2016року- 84,1тн на загальну суму 3590710,0грн. Таким чином, не зрозуміло списання цукру в такої кількості.

Також перевіркою встановлено безпідставне включення позивачем до складу витрат вартості будівельних матеріалів на поточний ремонт орендованих приміщень за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул.Ломана,14. Так, згідно укладених договорів суборенди від 01.01.2015р. б/н та від 01.01.2016р; б/н з Компанією «Овін» TOB (, юридична адреса: 62461, Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул.Ломана,буд.14) самозайнята особа ОСОБА_4 орендує нежитлові приміщення загальною площею 781,2кв.м. Згідно наявної інформації у ГУ ДФС у Харківській області за цією же адресою у цих же приміщеннях здійснює діяльність з виробництва козинаків Компанія «Овін» TOB ().

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач веде свою господарську діяльність з 2003 року. Всі 15 років займаємося виробництвом кондитерських виробів, а також їх збутом. Виробнича діяльність ведеться на території Компанії ТОВ «СТОДОЛА» , що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський р-н, м Південний, ул.Ломанная, 14. Між СДП ФО ОСОБА_5 і Компанією ТОВ « 0ВІН» укладено договір №б / н від 01.01.2015 (договір суборенди приміщення) та договір № б / н від 20.01.2003 (договір про спільну діяльність). Кожен робочий день виробництві випускається різна продукція, яка реалізовується таким компаніям як: ТОВ «АТБ-Маркет», мережі супермаркетів: Таврія, Брусничка, АШАН, Варус, Новус, Клас, Зростання, Посад, Дигма, Восторг і ряд дистриб'юторських фірм в різних містах України.

Також судом встановлено, що позиваем за 2015 і 2016 було вироблено продукцію:

2015 рік

Козинаки в асортименті були реалізовано в кількості 78, 8763 тонн, в тому числі:

з арахісу 10,540 т. (для його виробництва було витрачено 6324 кг. смаженого очищеного арахісу, цукру -4216 кг),з кунжуту - 11,204 т. (для його виробництва було витрачено смаженого висушеного кунжуту 6722 кг, цукру - 4482 кг), козинак асорті - 6,630 т. (для його виробництва було витрачено 1657,5 кг арахісу і 1657,5 кг. кунжуту і 3315 кг цукру), козинак рисовий - 17,682 т. (на його виробництво витрачено рису 8841 кг, цукру 8841 кг);козинак соняшниковий - 32,820т. (Для виробництва було витрачено 6020 кг.соняшнику і цукру 26800 кг.).

Разом витрата сировини за видами:

- 7981,5 кг, арахісу (на два види козинак арахісовий і асорті), закуплено арахісу 9406 кг., 17,8% арахісу йде при обробці перед використанням, його смажать і очищають; - 8379,5 кг. кунжуту (закуплено було 8663 кг. кунжуту, 3,4% кунжуту видаляється при термічній обробці; - 9570 кг. рису (8,2% іде при підготовці сировини в обладнання для вибуху зерен - зі звичайного рису готується підірваний зерно); З огляду на виробничі втрати, для виробництва було витрачено арахісу 9406 кг, кунжуту 8663 кг, рису 9570 кг, ядро ??соняшника 6020 кг., Цукру 47654кг.

Журавлини в цукровій пудрі реалізовано 38117 кг. Витрата сировини - цукор з урахуванням виробничих втрат 16081 кг., Журавлини 19050 кг., Виробничі втрати журавлини 22%. Разом витрата журавлини 23250 кг.

Разом витрата цукру за 2015 рік 63735 кг.

2016рік

Козинаки в асортименті були реалізовано в кількості 92,965 тонн, а акті перевірки 84,065 т. Розбіжності з актом перевірки складає 8, 9т ( Додаток №2 ОСОБА_5 перевірки).

Судом встановлено, що вище зазначена розбіжність виникла в наслідок того, що продукція була продана на експорт. Документи по зовнішньоекономічній діяльності були в повному обсязі надані на перевірку.

Реалізовано козинаків в асортименті:

з арахісу 11,2 т. (для його виробництва було витрачено 6720 кг. смаженого очіщенного- арахісу, цукру - 4480 кг), з кунжуту - 12,315 т. (для його виробництва було витрачено смаженого висушеного кунжуту 7388 кг, цукру - 4927 кг), козинак асорті - 9,0687 т. (для його виробництва було витрачено 2267 кг арахісу і 2267 кг. кунжуту і 4535 кг цукру), козинак рисовий - 15,88 т. (на його виробництво витрачено рису 8904 кг, цукру 6976 кг); козинак соняшниковий - 44,5015 т. (для виробництва було витрачено 29720 кг. соняшнику і цукру 14781,5 кг.).

Разом витрата сировини за видами:

8987 кг. арахісу (на два види козинак арахісовий і асорті), закуплено арахісу 10570 кг., 15% арахісу йде при обробці перед використанням, його смажать і очищають; - 9655 кг кунжуту (закуповувався просушений кунжут, без втрат; - 9700 кг. рису (8,2% іде при підготовці сировини в обладнання для вибуху зерен - зі звичайного рису готується підірваний зерно); З огляду на виробничі втрати, для виробництва було витрачено арахісу 10570 кг, кунжуту 9655 кг, рису 9700 кг, ядро соняшника 29720 кг., Цукру 35699,5 кг.

Журавлини в цукровій пудрі реалізовано 43217 кг.

Витрата сировини - цукор з урахуванням виробничих втрат 18367 кг..

Журавлини 21610 кг., Виробничі втрати журавлини 22%.

Разом витрата журавлини 26388 кг.

Разом витрата цукру за 2016 рік 54066,5 кг у 2015 році було закуплено 331,5 т.

Цукру, з них на виробництво реалізованої продукції було витрачено 63,735 т..

Решту цукру в кількості 267,8 т. був використаний за договором бартерного обміну на журавлину свіжу добірну в кількості 23300 кг.

У 2016 році було закуплено 365 т. цукру, з них на виробництво реалізованої продукції було витрачено 54,0665 т., решту цукру в кількості 311 т. був використаний за договором бартерного обміну на журавлину свіжу добірну в кількості 26400кг. ;

Дана ягода була використана для виробництва реалізованої в ці періоди продукції (Журавлина у цукровій пудрі в асортименті).

Також судом встановлено, що посилання відповідача на ту обставину, що за традиційною технологією виробництва на 1 тону козинаків потребується 250-300кг цукру, тобто 30 відсотків, але позивачем протягом 2015р. вироблено та реалізовано козинаків 78,88тн на загальну суму 3544680,0грн., аналогічно протягом 2016року- 84,1тн на загальну суму 3590710,0грн., а отже відповідачем було поставлено під сумнів списання позивачем цукру в такої кількості не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки у 2003 році компанія "СТОДОЛА" - ТОВ погодила технічні умови ТУ У 15.8-4-2003 на козинаки, у відповідності до яких масова частка загального цукру в перерахунку на сахарозу в процентах повинна бути не менша 30. У нашому випадку в технічному процесі не використовується такий інгредієнт, як патока, які нарівні з цукром в інших хехнологіях використовується в складі цукрового сиропу, який становить карамелеве наповнення козинак, відповідно були розроблені, технологічні карти, а також технологічна інструкція з виробництва козинак. У відповідності до якої виготовлений позивачем продукт, не містять патоки, в зв'язку з чим має підвищений вміст цукру (від 34 до 51%). Ця технологія надає продукту поліпшені смакові якості, а також стійкість від танення при температурах вище 35 С.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що всю закуплену позивачем сировину було використано безпосередньо на товар, який був реалізований в період, що перевірявся.

Щодо твердження відповідача про неналежне ведення позивачем книги обліку доходів і витрат то дане твердження відповідача суд вважає необґрунтованим, оскільки у зв'язку з неможливістю відображення в книзі щодня всіх доходів і витрат для більш точного обліку діяльності позивачем ведуться журнали ордера по розрахунковому рахунку, розрахунками з покупцями і розрахунками з постачальниками сировини. Результати діяльності вносяться в книгу доходів і витрат щомісяця на підставі журналів ордерів.

Також судом встановлено, що позивачем не ведуться готівкові розрахунки, а всі грошові кошти проходять через розрахунковий рахунок, а отже оскільки журнали ордера показують рух коштів по розрахунковому рахунку та наявні всі первинні документи на придбану сировину, що в сукупності відповідає інформації яка відображена в Книзі доходів і витрат.

Щодо посилання відповідача на ту обставину, що позивачем безпідставно включено до складу витрат вартості будівельних матеріалів на поточний ремонт орендованих приміщень за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул.Ломана,14. Так, згідно укладених договорів суборенди від 01.01.2015р. б/н та від 01.01.2016р; б/н з Компанією «Овін» TOB (, юридична адреса: 62461, Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул.Ломана,буд.14) самозайнята особа ОСОБА_4 орендує нежитлові приміщення загальною площею 781,2кв.м. то зазначене посилання не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки як було встановлено судом зазначені витрати, пов'язані з ремонтом приміщення були вкрай необхідні для підтримки належного санітарного стану приміщення, в якому виробляються продукти харчування. Будівельні матеріали закуповувалися в магазині «Епіцентр» за безготівковим розрахунком, здійснювалася доставка і проводилися ремонтні роботи силами позивача.

Суд зазначає, що відповідачем не заперечувався сам факт проведення ремонту його наявності в орендованому позивачем приміщенні.

Також судом встановлено проведення вище зазначених робіт та їх необхідність також підтверджується листами директора Компанії ТОВ «СТОДОЛА» - ОСОБА_6 №12 від 01.02.2015 та №1 від 01.02.2016.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"(далі - Закон № 996) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

З урахуванням Закону № 996, відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують, факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

На підставі викладеного зазначаю, що ФОП ОСОБА_4 під час проведення перевірки було надано усі первинні документи, які були витребувані перевіряючими.

Виходячи із змісту положень Податкового кодексу, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Зазначаю, що укладені ФОП ОСОБА_4 із контрагентами у 2015-2016 роках правочини щодо придбання товару/послуг є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень.

Згідно з п. п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податковго Кодексу України.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій за а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг; для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з п. 187.8 ст. 187 цього Кодексу.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до п. 187.9 ст. 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з п.п. 201.7, 201.8, абз. 2 п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Податкові накладні, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При перевірці правильності нарахування та сплати єдиного внеску податковим органом використовувалась звітність, що подавалась ФОП ОСОБА_4, документи, відповідно до яких провадилося нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього закону нараховується єдиний внесок, а також інші первинні документи, для визначення суми загального оподатковуваного доходу (витрат).

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

З акту перевірки вбачається, що донарахування ФОП ОСОБА_4 штрафу по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування податковим органом здійснено з урахуванням суми чистого оподатковуваного доходу за 2015-2016 роки, визначеного контролюючим органом під час проведення перевірки.

У звязку з тим, що висновки контролюючого органу є безпідставними про збільшення ФОП ОСОБА_4 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, нарахування єдиного внеску з урахуванням суми чистого оподатковуваного доходу за 2015-2016 роки, визначеного податковим органом під час проведення перевірки, є неправомірним та необґрунтованим.

Враховуючи вище вила денне суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_2 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_3 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_4 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_5 від 04.10.2017 р.; № від. 04.10.2017 р. та рішення № НОМЕР_6 від 04.10.2017 р. винесені Головним управлінням ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного законодавства України, а отже підлягають скасуванню.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (62461, Харківська область, м. Південне, вул. Леніна, буд. 19-А) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_2 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_3 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_4 від 04.10.2017 р.; № НОМЕР_5 від 04.10.2017 р.; № від. 04.10.2017 р.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_6 від 04.10.2017 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (62461, Харківська область, м. Південне, вул. Леніна, буд. 19-А) сплачений судовий збір сумі 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлена 02 травня 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.