Справа № 826/9230/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2018 року № 826/9230/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Квітень-ПЛ» до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування розпоряджень в частині,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось приватне підприємство «Квітень-ПЛ» (далі – позивач, ПП «Квітень-ПЛ») з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі – відповідач, ВО КМР), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 30.01.2017 №75 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині п.75 додатку до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.01.2017 №75;

визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 21.02.2017 №209 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині п.15 додатку до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.02.2017 №209.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані розпорядження в частині скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами стосовно позивача є незаконним та необґрунтованим, оскільки місця розміщення об’єктів зовнішньої реклами використовувались позивачем протягом усього строку дії дозвільних документів. Позивач вважає, що оскаржувані розпорядження, в частині що стосується його, суперечать чинному законодавству та порушують його права та інтереси.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в судовому засіданні та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав.

Враховуючи положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) згідно розпорядження від 31.08.2016 №782 видано ПП «Квітень-ПЛ» дозволи на розміщення об’єкта зовнішньої реклами: №43068-14 та №43313-14 для встановлення рекламних засобів (щит, що стоїть окремо) за адресами: м. Київ, Дарницький район, вул. Тростянецька, 5 та м. Київ, Святошинський район, вул. Симиренка/вул. Булгакова, 13/1 відповідно (пункти 6 та 13 додатку до розпорядження від 31.08.2016 №782).

Однак, відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, підпункту 16.1.2 пункту 16.1 розділу ІІ Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. №37/6253 виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято розпорядження від 30.01.2017 №75 про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

У додатку до цього розпорядження вказаний перелік власників рекламних засобів, яким скасовуються дозволи на розміщення зовнішньої реклами у зв’язку з тим, що не використовуються місця розташування рекламних засобів протягом шести місяців, у тому числі, дозвіл позивача №43068-14.

Також, відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, підпункту 16.1.2 пункту 16.1 розділу ІІ Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. №37/6253 виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято розпорядження від 21.02.2017 №209.

Згідно додатку до розпорядження від 21.02.2017 №209 до переліку власників рекламних засобів, яким скасовуються дозволи на розміщення зовнішньої реклами у зв’язку з тим, що не використовуються місця розташування рекламних засобів протягом шести місяців, ввійшов дозвіл позивача №43313-14.

Позивач, не погоджуючись із вказаними розпорядженнями, які, на його думку, прийняті всупереч нормам чинного законодавства та порушують його права, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 13 пункту 13 «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надання дозволу на розміщення реклами, належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад як повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку.

Окрім названих повноважень до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів (підпункт 7 пункту «а» ч.1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами благоустрою є засоби та обладнання зовнішньої реклами.

Отже з наведеного слідує, що забезпечення розвитку населеного пункту, регулювання розміщення зовнішньої реклами та управління в сфері міста є власним самоврядним повноваженням місцевих рад.

Порядок розміщення об'єктів зовнішньої реклами регулюється Законом України «Про рекламу», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама може бути розміщена на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях – рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про рекламу» визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, правовідносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, врегульовані Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 (далі - Типові правила).

Відповідно до пункту 1 Типових правил вони також визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Пунктом 2 Типових правил визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 вказаних Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Справляння плати за видачу зазначених дозволів виконавчими органами сільських, селищних, міських рад забороняється. На територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів. Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

Пунктом 6 Типових правил передбачено, що до повноважень робочого органу належать:

розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії;

надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно-планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів;

прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету;

підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу (у тому числі погодження з органами та особами, зазначеними у пункті 16 цих Правил) чи про відмову у його наданні;

видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради;

ведення інформаційного банку даних місць розташування рекламних засобів, плану їх розміщення та надання в установленому порядку інформації для оновлення даних містобудівного кадастру населених пунктів;

подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами;

підготовка і подання виконавчому органу ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення.

Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Згідно з пунктами 23 та 24 вказаних Типових правил дозвіл надається строком на п'ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві. Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Як встановлено судом, у позивача були наявні дозволи на розміщення об’єкта зовнішньої реклами: №43313-14 за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Симиренка/вул. Булгакова, 13/1 та №43068-14 за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Тростянецька, 5.

Однак, підставою для їх скасування стало невикористання, на думку відповідача, ПП «Квітень-ПЛ» місця розташування рекламних засобів безперервно протягом шести місяців відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 розділу ІІ Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253.

Відповідно до пункту 16.1 Розділу ІІ Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253, дозвіл скасовується на підставі відповідного розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до закінчення строку його дії:

- за письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами (п.16.1.1);

- у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців (п.16.1.2);

- у разі якщо дозвіл не переоформлено в установленому порядку (п.16.1.3).

Пунктами 16.2, 16.2 та 16.4 розділу ІІ вказаного Порядку встановлено, що дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дня виникнення підстав для скасування дозволу подає відповідний проект розпорядження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) протягом п'яти робочих днів з дати одержання проекту розпорядження приймає відповідне рішення. Рішення про скасування дозволу фіксується у журналі обліку державного адміністратора та в журналі реєстрації дозвільного органу і видається державним адміністратором особисто або надсилається заявнику поштовим відправленням з описом вкладення не пізніше п'яти робочих днів з дати видання відповідного розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Протягом трьох днів з моменту отримання рішення про скасування дозволу розповсюджувач реклами зобов'язаний демонтувати РЗ, дозвіл на розміщення якого було скасовано. Рішення про скасування дозволу може бути оскаржене у порядку, встановленому законодавством.

Отже, Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) може скасувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами до закінчення строку його дії за наявності наступних обставин: за письмовою заявою розповсюджувача реклами, у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців або у разі якщо дозвіл не переоформлено у встановленому порядку.

Судом встановлено з матеріалів справи, що ПП «Квітень-ПЛ» отримано дозволи №43068-14 та №43313-14 для встановлення рекламних засобів (щит, що стоїть окремо) за адресами: м. Київ, Дарницький район, вул. Тростянецька, 5 та м. Київ, Святошинський район, вул. Симиренка/вул. Булгакова, 13/1 відповідно згідно розпорядження від 31.08.2016 №782.

Як зазначив позивач, що не спростовано відповідачем, у листопаді 2016 року позивачем отримано контрольні картки Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища та проведено роботи з встановлення рекламних засобів за вказаними вище адресами.

В той же час, слід звернути увагу на те, що з моменту прийняття розпорядження від 31.08.2016 №782 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» до винесення оскаржуваних розпоряджень від 30.01.2017 №75 та від 21.02.2017 №209 про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами терміни дії цих дозволів становили 5 місяців. Тобто, у даному випадку, порушення безперервно шестимісячного терміну використання місця розташування рекламного засобу неможливе, оскільки такий термін навіть не настав.

Таким чином, позивач обґрунтовано вказав на те, що виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не було дотримано передбаченого підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 розділу ІІ Порядку шестимісячного терміну, як підстави для винесення розпоряджень щодо скасування дозволів у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців.

Між тим, будь-яких інших підстав, які стали підставою для скасування дозволів, відповідачем не зазначено.

Крім того, в підтвердження правомірності прийняття спірних розпоряджень відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, на підставі чого та яких документів прийняті розпорядження і скасовані дії дозволів №43068-14 та №43313-14, у тому числі акти обстеження фактичного використання місця розташування рекламних засобів.

Відповідачем не доведено порушення позивачем вимог чинного законодавства, а також недотримання встановлених вимог щодо користування місць для розташування рекламних засобів.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд зауважує на те, що відповідачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факту невикористання позивачем місць розташування рекламних засобів безперервно протягом шести місяців.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем, у порушення приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано належних, у розумінні статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, доказів, які б підтверджували правомірність прийняття ним оскаржуваних розпоряджень в частині скасування дозволів №43068-14 та №43313-14 для встановлення рекламних засобів (щит, що стоїть окремо) за адресами: м. Київ, Дарницький район, вул. Тростянецька, 5 та м. Київ, Святошинський район, вул. Симиренка/вул. Булгакова, 13/1.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб’єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Беручи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що на час прийняття оскаржуваних розпоряджень від 30.01.2017 №75 та від 21.02.2017 №209 в частині скасування дозволів №43068-14 та №43313-14 на розміщення об'єктів зовнішньої реклами, у виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) були відсутні вичерпні підстави для скасування до закінчення строку дії дозволів, у зв`язку з чим, вказані розпорядження є протиправними та підлягають скасуванню в цій частині.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «Квітень-ПЛ» (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 20/22 , ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.01.2017 №75 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині пункту 75 додатку до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.01.2017 №75.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.02.2017 №209 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині пункту 15 додатку до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.02.2017 №209.

Стягнути на користь приватного підприємства «Квітень-ПЛ» () сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур