Справа № 500/7309/17     
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/7309/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення №206 від 23.11.2017р. про відмову у нарахуванні пенсії, зобов'язання прийняти рішення яким призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з моменту звернення за пенсією - з 04.09.2017р., зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 04.09.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.09.2017р. він звернувся до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, як працюючому на роботах з шкідливими умовами праці, однак рішенням управління ПФУ №206 від 23.11.2017р. йому було відмовлено у призначенні пенсії, із посиланням на те, що стаж ОСОБА_1 складає 6 років та 10 місяців, при необхідності не менше 12 років 6 місяців. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням посилаючись на те, що з 27.05.1980 р. по 26.01.1981р. він працював учнем газоелектрозварювальника та з 26.01.1981р. по 30.04.1982р. - електрозварювальником 2 розряду на Ізмаїльському заводі ремонтно технологічного обладнання; з 01.06.1987р. по 17.10.1990р.- електрозварювальником 3 розряду на заводі Ізмаїльському заводі ремонтно технологічного обладнання; з 20.10.1990р. по 31.03.1991р.- газоелектрозварювальником в кооперативі «Транспортний». З 19.04.1991р. по 08.06.2000р. електрозварювальником ручної зварки-термістом 3 розряду та з 08.06.2000р. по 01.11.2000р. електрозварювальником термістом на Ізмаїльському заводі ремонтнотехнологічного обладнання; з 14.07.1983р. по 19.03.1984 газоелектрозварювальником 2 розряду в Норильському управлінні тресту ГІДРОСПЕЦФУНДАМЕНТСТРОЙ в умовах Крайньої Півночі. Таким чином, на думку позивача, стаж роботи який дає йому право виходу на пенсію на пільгових умовах складає 12 років 6 місяців 28 днів, що дає згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пільгову пенсію.

19.03.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, згідно якого відповідач заперечує проти позовних вимог позивача та просить суд відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 04.09.2017р. звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідач зазначає, що наданими ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії документами встановлено, що загальний стаж роботи позивача складає 26 років 6 місяців 14 днів, пільговий стаж 6 років 10 місяців. До пільгового стажу не враховані періоди роботи з 22.08.1992р. на Ізмаїльському заводі ремонтно-технологічного обладнання, де позивач працював з 27.05.1980р. по 26.01.1981р., з 26.01.1981 по 30.04.1982р., з 01.06.1987 по 17.10.1990, з 20.10.1990р. по 31.03.1991р., з 19.04.1991р. по 01.11.2000р., оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць за умовами праці. На думку відповідача, архівна довідка не може підтверджувати періоди роботи пільгового характеру, а механізм підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначає Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого правлінням ПФУ №18-1 від 10.11.2006р. Відповідач у відзиві зазначив, що на підприємстві «Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання» атестація робочого місця за умовами праці не проводилась, первинні документи, які підтверджують характер роботи та умови праці повний робочий день, до архівної установи не надходили, тому зайнятість на роботах з особливо шкідливими умовами праці не має можливості підтвердити і пільговий стаж зарахувати не можливо, у зв'язку з чим ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії.

26.03.2018р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 зазначив, що оскільки на момент його звернення за пенсією йому виповнилось 57 років та 7 місяців, то розрахований самим ПФУ стаж давав йому право на призначення пенсії. Разом з тим, факт підтвердження того, що у період роботи на підприємстві «Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання» він був зайнятий повний робочий день та працював електрозварювальником підтверджується письмовими поясненнями громадян, що працювали в цей період із позивачем.

Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, однак у судове засідання не з'явились. При цьому, 17.04.2018р. до суду надійшла заява ОСОБА_1. про розгляд справи без його участі.

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області №206 від 23.11.2017р. було відмовлено ОСОБА_2 Васильовчу у призначенні пенсії відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».(а.с.11)

Підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стало неврахування ПФУ періодів роботи з 22.08.1992 року на Ізмаїльському заводі ремонтно-технологічного обладнання, де позивач працював з 27.05.1980 по 26.01.1981р., з 26.01.1981 по 30.04.1982р., з 01.06.1987 по 17.10.1990, з 20.10.1990р. по 31.03.1991р., з 19.04.1991р. по 01.11.2000р., оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Згідно з пунктом "б" частини першої ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку№442 встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. (п.8, 9 Порядку №442)

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно архівної довідки архівного відділу Ізмаїльської міської ради Одеської області №Д-344 від 24.07.2014р., виданої стосовно ОСОБА_1, який працював на підприємстві «Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання»(а.с.85):

-з 27.05.1980р. прийнято учнем газоелектрозварника, згідно наказу №115 від 26.05.1980р.

- з 26.01.1981р. присвоєно спеціальність та кваліфікація електрозварника 2 розряду, згідно наказу №16 від 30.01.1981р.;

-з 01.04.1981р присвоєно сумісна професія і кваліфікація газозварника, згідно наказу №63 від 08.04.1981р.;

-з 30.04.1982р. звільнено за васним бажанням, згідно наказу №81 від 27.04.1982р.;

-з 13.10.1986р. прийнято учнем слюсаря механозбиральних робіт, згідно наказу №211 від 14.10.1986р.;

-з 05.01.1987р. присвоєно спеціальність та кваліфікація слюсаря механозбиральника робіт 3 розряду, згідно наказу №8 від 06.01.1987р.;

- з 01.06.1987р. переведено електрозварником 3 розряду, згідно наказу №126 від 29.05.1987р.;

-з 17.10.1990р. звільнено за власним бажанням , згідно наказу №134 від 22.10.1990р.;

-з 19.04.1991 прийнято електрозварником ручної зварки термістом 3 розряду літейної ділянки, згідно наказу №47 від 17.04.1991р.;

-з 08.06.2000р. переведено електрозварником-термістом 3 розряду інструментальної ділянки, згідно наказу №20-к від 02.06.2000р.;

-з 01.11.2000р. звільнено за власним бажанням, згідно наказу №39-к від 30.10.2000р.

Судом встановлено, що 05.02.2015р. головним спеціалістом відділу КПР управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі ОСОБА_3 в Архівному відділі Ізмаїльської міської ради з відома та в присутності начальника ОСОБА_4, проведено перевірку достовірності та обгрунтованості відомостей, зазначених в довідці «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № Д-344 вд 24.07.2014р., видана архівним відділом Ізмаїльської міської ради для призначення пенсії громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, для проведення якої використовувались: накази по підприємству за 1980-2000роки, книги по нарахуванню заробітної плати за 1980-2000роки. Інші документи на збереження у Архівний відділ Ізмаїльської міської ради не поступали.За результатами вказаної перевірки складено акт УПФУ в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області №167 від 05.02.2015р.

За висновками вказаної перевірки встановлено, що дані довідки №Д-344 від 24.07.2014р. на ОСОБА_1 відповідають первинним документам.

Разом з тим, суд зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" є:

1) зайнятість позивача повний робочий день на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах саме за Списком №2

2) документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 з 22.08.1992р. був зайнятий повний робочий день на Ізмаїльському заводі ремонтно-технологічного обладнання, однак документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці відсутнє.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 2 грудня 2015 року (справа № 21- 1329а15) висловлював правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Верховний Суд підтримав таку позицію у своїх постановах від 23.01.2018 (справа 732/2003/14) від 30.01.2018 (справи №506/384/17, №462/1675/14-а).

Враховуючи викладене та те, що відсутні результати атестації відповідного робочого місця ОСОБА_1 на підприємстві «Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання за умовами праці» з 22.08.1992 року, суд вважає, що Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, приймаючи рішення №206 від 23.11.2017р. про відмову у нарахуванні пільгової пенсії ОСОБА_1 діяло правомірно, а тому відсутні підстави для його скасування.

У зв'язку з викладеним та враховуючи те, що суд дійшов висновку про правомірність прийняття оскаржуваного рішення, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання прийняти рішення про призначення пенсії на пільгових умовах, нарахування та виплату пенсію ОСОБА_1 з 04.09.2017р. задоволенню не підлягають.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність свого рішення, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 -відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.