Справа № 610/8/18
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 610/8/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Сіренко О.І.

суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2018, суддя Усенко С.І., вул. Леніна, 87, м. Балаклія, Балакліївський, Харк,ківська, 64200 по справі № 610/8/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в м.Бориспіль лейтенанта поліції ОСОБА_2

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою, в якій просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 228232 від 05.12.2017 року у виді штрафу у розмірі 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити провадження по справі.

19 лютого 2018 року рішенням Балаклійського районного суду Харківської області відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в м. Бориспіль лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі, позивач просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на той факт, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано наданих ОСОБА_1 доказів справності транспортного засобу, а саме подорожній лист вантажного автомобілю від 04.12.2018р., в якому наявний підпис механіка ОСОБА_3 що підтверджує справність причепу BROSHUIS номерний знак НОМЕР_1.

Представник відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надав.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв'язку із неявкою сторін.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 грудня 2017 року о 21.14 год. інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в м. Бориспіль лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 228232 від 05.12.2017 року у виді штрафу у розмірі 340 грн за те, що ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі МАN 18.413 номерний знак НОМЕР_2, причіп BROSHUIS номерний знак НОМЕР_1 порушив п.31.4.5.б ПДР України, а саме: причіп BROSHUIS номерний знак НОМЕР_1 має боковий розріз шин,

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано докази, які підтверджують скоєння правопрошуння позивачем, а саме відеозапис нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України" Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі Правила дорожнього руху України).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що водій зобов'язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов'язковому технічному контролю, на такий контроль.

Згідно з п.31.1 Правилами дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.5.б встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідностей таким вимогам, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідальність передбачено за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, що до якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, в постанові про накладення адміністративного стягнення не вказано про наявність доказів скоєного правопорушення, а саме відеозапису, який був наданий представником відповідача до суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що вказаний відеозапис не містить підтвердження наявності місцевих пошкоджень шин причіпа BROSHUIS номерний знак НОМЕР_1. Тому відеозапис не може вважатися належним доказом.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що підчас розгляду справи судом першої інстанції не врахований той факт, що МАN 18.413 номерний знак НОМЕР_2, причіп BROSHUIS номерний знак НОМЕР_1 перед маршрутом 04.12.2018р. та при поверненні з маршруту 13.12.2017р. був оглянутий механіком на предмет справності автомобіля та причіпа. Про підтвердження справності автомобіля свідчить підпис механіка у подорожному листі, копію якого надано позивачем (а.с.8). Судом першої інстанції безпідставно вказаний доказ не був прийнятий до уваги.

Тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини справи щодо справності транспортного засобу, що підтверджується подорожнім листом.

Враховуючи вище встановлене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова серії ЕАА № 228232 від 05.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка складена ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2018р. підлягає скасуванню відповідно до вимог ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1,4 ч.1 ст.317, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2018 по справі № 610/8/18 скасувати.

Постанову серії ЕАА № 228232 від 05.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 скасувати. Провадження по адміністративній справі закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6