Справа № 826/19182/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2018 року 12:04 № 826/19182/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П., при секретарі судового засідання Ксендзові А.С., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_7

до відповідача 1 Міністерства юстиції України

до відповідача 2 Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України

третя особа Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішення, наказу

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_8;

від відповідачів 1, 2: Клименко В.О.

від третьої особи: Новікова О.О.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 квітня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий ОСОБА_7 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, в якому просить, з урахуванням заяви про зміну предмету позову:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України від 09.11.2016 р. в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення № 1705/7 від 06.12.2016 р. в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15.12.2016 р. суддею Качуром І.А. відкрито провадження по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 02.11.2017 р. справу прийнято до свого провадження суддею Васильченко І.П.

Позовні вимоги мотивовані неправомірним винесенням Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих рішення від 09.11.2016 р. про застосування до позивача як арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з огляду на те, що до позивача не могло бути застосовано дисциплінарного стягнення у зв'язку із відсутністю складу дисциплінарного проступку та порушення Комісією принципу обґрунтованості рішень суб'єкта владних повноважень та порушення правової позиції Європейського суду з прав людини.

Представник відповідачів проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає його необґрунтованим та безпідставним, оскільки Комісія дійшла вірного висновку про безпідставне ненадання позивачем у визначений термін без обґрунтованих та вмотивованих пояснень з питань, що включені до предмету перевірки та належних чином завірених копій документів згідно із переліком, визначеним у повідомленні про проведення позапланової невиїзної перевірки від 28.09.2016 р. № 66-2, які стосувалися предмету перевірки, що фактично унеможливило її проведення.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні з огляду на їх необґрунтованість. Письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва встановив наступне.

ОСОБА_7 є арбітражним керуючим, що підтверджується свідоцтвом про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатор) №1155 від 18.07.2013 та роздруківкою з реєстру арбітражних керуючих.

Відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 26.03.2014 у справі №42/167Б позивач здійснює повноваження ліквідатора боржника ПАТ «Трест по будівництву та реконструкції автомобільних шляхів «Донбасшляхбуд» (далі - ПАТ «Донбасшляхбуд»).

Громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (колишні працівники банкрута ПАТ «Донбасшляхбуд») звернулись до Міністерства юстиції України зі скаргами на арбітражного керуючого ОСОБА_7 про невиплату заборгованості із заробітної плати.

Міністерство юстиції України на підставі листа-доручення №1611/1065-0-2-16/9.4 від 15.09.2016 р. «Щодо позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_7.» направило ці скарги до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для проведення позапланової перевірки діяльності позивача як арбітражного керуючого та ліквідатора ПАТ «Донбасшляхбуд».

28.09.2016 Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області надіслало на адресу позивача Повідомлення про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, у якому вимагало надати на перевірку пояснення та документи. У повідомленні було зазначено, що документи можуть бути надані особисто або через уповноваженого представника, або поштою, яка повинна надійти на адресу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не пізніше 10 години 11.10.2016 р.

На виконання вимог Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області позивач підготував пояснення від 10.10.2016 №01-34-4/16 з додатками, які 10.10.2016 були направлені на адресу третьої особи до міста Запоріжжя за допомогою кур'єрської доставки «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною №3331. У розділі «Додаткова інформація» експрес-накладної було зазначено «Доставити до 10.00».

Відповідно до відомостей з веб-сайту ТОВ «Нова пошта» (https://novaposhta.ua) відправлення за №3331 фактично було отримано третьої особою 11.10.2016 о 17:56:00.

Листом №2338 від 20.10.2016 ТОВ «Нова пошта» повідомило, що вантаж не було доставлено 11.10.2016 до 10 години по технічним причинам, у зв'язку з чим були висловлені вибачення перед відправником (час роботи Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області: з понеділка по четвер - з 09.00 до 18.00).

11.10.2016 Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області було складено Акт №55/16 про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_7. в проведенні перевірки на підставі безпідставного ненадання або надання не в повному обсязі без обґрунтованих пояснень арбітражним керуючим у визначені органом контролю терміни документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки органу контролю; ненадання арбітражним керуючим на письмову вимогу комісії документів, які стосуються предмета перевірки, у разі якщо без цих документів проведення перевірки є неможливим.

Згідно листа №13-04/8885 від 11.10.2016 Акт було направлено до Міністерства юстиції України, яке разом із Поданням №832 від 24.10.2016 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності направило його на розгляд до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих.

03.11.2016 позивач надав Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих письмові пояснення, в яких заперечив проти накладення дисциплінарного стягнення, посилаючись на відсутність факту порушення та вини у дисциплінарному проступку.

За наслідками засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 09.11.2016 було прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_7. дисциплінарне стягнення у вигляді попередження на підставі Подання №832 від 24.10.2016.

На підставі рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 09.11.2016 Міністерством юстиції України було видано Наказ №1705/7 від 06.12.2016 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, про що внесені відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №1284/5 від 27.06.2013 (далі - Порядок №1284/5) та Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України №81/5 від 11.01.2013 (далі - Положення №81/5).

Згідно з п. 1 Положення №81/5 Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) діє при Міністерстві юстиції України (далі - Мін'юст) як державному органі з питань банкрутства.

За приписами ст.ст. 107, 109 Закону про банкрутство арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть в тому числі дисциплінарну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до п. 7.1 Порядку №1284/5 однією з підстав для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки.

Відповідно до ст. 109 Закону про банкрутство дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до п. 4 Положення №81/5 Комісія відповідно до покладених на неї завдань, в тому числі: розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

У відповідності до п. 25 Положення №81/5 за результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення, зокрема, про: застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; відхилення подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Згідно з п.п. 26, 27 Положення №81/5 протоколи засідання Комісії у триденний строк, крім випадку, передбаченого пунктом 27 цього Положення, направляються до структурного підрозділу для забезпечення виконання її рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 105 Закону про банкрутство дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до п. 24 Положення №81/5 під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, Акт про відмову в проведенні перевірки було складено на підставі абзацу 3 та 4 п. 4.7.1. Порядку №1284/5, відповідно до яких відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки вважаються:

- безпідставне ненадання або надання не в повному обсязі без обґрунтованих пояснень арбітражним керуючим у визначені органом контролю терміни документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки органу контролю;

- ненадання арбітражним керуючим на письмову вимогу комісії документів, які стосуються предмета перевірки, у разі якщо без цих документів проведення перевірки є неможливим.

Проте, колегія суддів в даному випадку не вбачає бездіяльності позивача у вигляді ненадання документів у визначені органом контролю терміни.

Так, згідно з ч. 1 ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Відповідно до статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 р. строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. Проте положення попереднього пункту не заважають тому, щоб та чи інша дія, яка має бути здійснена до спливу встановленого строку, виконувалася у день dies ad quem лише до закінчення нормального робочого часу.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Таким чином, в силу вищенаведених положень законодавства факт здачі позивачем поштової кореспонденції до установи зв'язку 10.11.2016, тобто за день до визначеного органом контролю терміну, свідчить про те, що строк надання документів позивачем пропущений не був.

Суд враховує, що письмові пояснення та документи від позивача були отримані Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області 11.10.2016 о 17:56:00, тобто до офіційного закінчення робочого дня у даній державній установі.

Таким чином, при розгляді справи про правопорушення Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих повністю проігнорувала вимоги ст. 105 Закону про банкрутство та п. 24 Положення №81/5 та не врахувала ступінь вини позивача.

Однією з умов кур'єрської доставки, послугами якої скористався позивач, була умова про доставку відправлення отримувачу у визначені строки, а саме: до 10 години 11.10.2016 р.

Виникнення у кур'єрської служби технічних складнощів, що призвели до прострочення строку доставки на декілька годин, було за межами розумного контролю та впливу позивача, що свідчить про відсутність його вини у такому простроченні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішень суб'єкта владних повноважень. Він вимагає враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення завжди повинно бути вмотивованим.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. (…) Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Натомість, оскаржувані рішення та наказ були прийняті відповідачами без належного обґрунтування, без наведення доводів позивача, без зазначення мотивів їх відхилення чи прийняття, що суперечить принципу обґрунтованості рішень суб'єкта владних повноважень, правовій позиції Європейського суду з прав людини та є окремою підставою для скасування відповідних рішень суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 09.11.2016 та Наказ Міністерства юстиції України №1705/7 від 06.12.2016 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_7. дисциплінарного стягнення у вигляді попередження суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідачі як суб'єкти владних повноважень в ході судового розгляду не довели обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі рішення, що є підставою для висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов арбітражного керуючого ОСОБА_7 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України від 09.11.2016 р. в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України №1705/7 від 06.12.2016 про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Присудити на користь ОСОБА_7 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1102,40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, 13, ).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко

Повний текст судового рішення складено та підписано 23.04.2018 р.