Справа № 815/2165/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 р. м.ОдесаСправа № 815/2165/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
ТОВ ДІОНІС 2010ОСОБА_5 (адвокат, ордер)
ДПІОСОБА_6О.(довіреність)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІС 2010 на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІС 2010 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області по незабезпеченню автоматичного збільшення на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» (ІПН 31) у системі електронного адміністрування податку на додану вартість показника суми, на яку ТОВ «ДІОНІС 2010» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення, у розмірі 2169299,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість; зобов'язати Державну фіскальну службу України та Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області збільшити на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» (ІПН 31) у системі електронного адміністрування податку на додану вартість показник суми, на яку ТОВ «ДІОНІС 2010» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення 2 169 299,00 грн. (Два мільйони сто шістдесят девять тисяч двісті девяносто девять гривень 00 копійок) та відобразити відповідне збільшення у витягу з систему електронного адміністрування ПДВ; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної фіскальної служби України судовий збір у сумі 1600грн.; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області судовий збір у сумі 1600грн., мотивуючи його тим, що 07 вересня 2015 року рішенням ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС України № 1283 реєстрацію ТОВ «ДІОНІС 2010», як платника податку на додану вартість, було анульовано на підставі підпункту "ж" пункту 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року скасовано рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №1283 від 07.09.2015 року, прийняте ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області. У звязку з протиправним позбавленням статусу платника ПДВ позивач втратив право реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 2169299,00 грн. внаслідок обнуління електронного рахунку Позивача №7356 в системі електронного адміністрування ПДВ. Вищевказані дії та бездіяльність Відповідачів призвели до негативного впливу на господарську діяльність Позивача, а саме втрату права Позивача вільно розпоряджатись сумою податку, на яку платник податку мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ТОВ «ДІОНІС 2010» подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що після анулювання ТОВ «ДІОНІС 2010» реєстрації, як платника ПДВ кошти до бюджету не перераховувалися, а було обнульовано суму в розмірі 2169299,00 грн., як суму податку, на яку платник має право зареєстровувати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, що підтверджується витягом № 1 від 17.07.2015 року та як суму відємного значення, яка бере участь у формулі розрахунку сум для реєстрації податкових накладних, що підтверджується витягом № 18321015 від 18.08.2015 року, яку було відображено ДФС України, після початку роботи системи у штатному режимі на постійній основі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 21.05.2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради за № 1 039103, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

01 травня 2012 року ТОВ «ДІОНІС 2010» зареєстровано Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси як платник податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом № 200041850.

04 вересня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про відсутність ТОВ «ДІОНІС 2010» за його місцезнаходженням.

07 вересня 2015 року рішенням ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 07.09.15 року № 1283 реєстрацію ТОВ «ДІОНІС 2010», як платника податку на додану вартість, було анульовано на підставі підпункту "ж" пункту 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України.

Це рішення було скасоване постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016р. у справі № 815/5897/15.

20 липня 2016 року в звязку набранням законної сили Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року по справі № 815/5897/15 ТОВ «ДІОНІС 2010» звернулось до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області Вих. № 06/07 (Вх. 16697) з проханням направити прийняте рішення із копіями відповідних документів до ДФС України для внесення відповідних змін до Реєстру, а також відновити стан електронного рахунку ТОВ «ДІОНІС 2010» в системі адміністрування ПДВ на дату анулювання реєстрації ТОВ «ДІОНІС 2010», як платника податку на додану вартість - 07 вересня 2015 року.

12 вересня 2016 року листом ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області за Вих. № 20497/10/15-53-08-01 повідомило ТОВ «ДІОНІС 2010» про виявлення описки в резолютивній частині постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року по справі № 815/5897/15 та неможливості через виявлену описку розгляду питання скасування анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «ДІОНІС 2010».

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року була виправлена описка в резолютивній частині постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року по справі №815/5897/15, змінивши в четвертому абзаці з невірного - «Скасувати рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 1283 від 07.09.2015 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС України» на вірне - «Скасувати рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 1283 від; 07.09.2015 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області».

22 листопада 2016 року ТОВ «ДІОНІС 2010» повторно звернулось до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з проханням направити прийняте рішення із копіями відповідних документів до ДФС України для внесення відповідних змін до Реєстру, а також відновити стан електронного рахунку ТОВ «ДІОНІС 2010» в системі адміністрування ПДВ на дату анулювання реєстрації ТОВ «ДІОНІС 2010», як платника податку на додану вартість - 07 вересня 2015 року.

У березні 2017 року на адресу ТОВ «ДІОНІС 2010» надійшов лист Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області № 2659/10/15-53-08-01 від 21.02.2017р., де останнє повідомлено, що на підставі листа ГУ ДФС в Одеській області «Про внесення до реєстру платників ПДВ змін щодо скасування анулювання реєстрації» на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року по справі №815/5897/15 (з урахуванням Ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року), яка набрала законної сили, шляхом внесення відповідних змін до реєстру платників ПДВ (надалі за текстом - Реєстр) по ТОВ «ДІОНІС 2010» про скасування рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 07.09.2015 р. № 1283 щодо анулювання реєстрації платником ПДВ ТОВ «ДІОНІС 2010», до реєстру внесено запис, а саме: дата реєстрації платником ПДВ 01.05.2012 р., індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість - 31.

Як вибачається з матеріалів справи, 17.07.2015 року Позивачем було подано звітну декларацію з податку на додану вартість до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 за червень 2015 року, з відображенням значення рядка 24 «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1 + рядок 23.3) (переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду)» у розмірі 2169299 грн.

Після початку роботи системи електронного адміністрування податку на додану вартість у штатному режимі на постійній основі, ДФС України відображено в системі електронного адміністрування ПДВ суму в розмірі 2 169 299,00 грн., як суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, що підтверджується витягом № 1 від 17.07.2015 року та як суму від'ємного значення, яка бере участь у формулі розрахунку сум для реєстрації податкових накладних, що підтверджується витягом № 18321015 від 18.08.2015 року.

Відповідно до витягу з системи електронного адміністрування ПДВ № 5322461 від 05.10.2015 року, показник «сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних», електронного рахунку позивача № 7356, який мав значення « 2 169 299,00 грн.» було обнульовано.

Враховуючи викладе позивач зазначає, що обнуління даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість в частині показника «Сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» у зв'язку з закриттям електронного рахунку через протиправне позбавлення позивача статусу платника ПДВ грубо порушує права ТОВ «ДІОНІС 2010», зокрема, право мирно володіти своїм майном та не узгоджується з закріпленими в Україні, як в правовій державі, принципами юридичної визначеності та законних (легітимних) очікувань.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність відповідачів, яку позивач вважає протиправною, ним не обґрунтована, оскільки після анулювання реєстрації платника ПДВ залишок коштів на електронному рахунку платника перераховується до бюджету на підставі реєстру, складеного ДФС України. Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділуПодаткового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість (далі ПДВ) визначено статтею 200-1 розділу V Податкового кодексу України.

Із змісту п.200-1.1 ст.200-1 ПК України вбачається, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Пункт 200-1.2 ст.200-1 ПК України передбачає, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Згідно з п.200-1.4, 200.1.5 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу; б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку; в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України; г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.

Відповідно до п. 200-1.7 ст.200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених п.200.1.5 ст.200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Згідно з п.200-1.8 ст. 200-1 ПК України після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Зміст даної норми вказує на те, що анулювання реєстрації платника податку перебуває у безпосередньому звязку з перерахуванням до бюджету залишку коштів.

У звязку з анулюванням реєстрації товариства як платника податку, сума в розмірі 2169299 грн. яка знаходилась на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість була перерахована до бюджету.

Реєстрація товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІС 2010 як платника податків відновлена з дати її анулювання, що підтверджується листом Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС України в Одеській області № 2659/10/15-53-08-01 від 21.02.2017р.

Отже, на електронному рахунку платника ПДВ обліковуються суми податку, що містяться у виданих чи отриманих податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання приписів Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок № 569) було затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Відповідно до п.2 цього Порядку, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, рахунок у системі електронного адміністрування податку це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Отже, електронний рахунок відкривається саме з метою перерахування платником ПДВ коштів для досягнення необхідної суми податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, чи суми податку для сплати узгоджених податкових зобовязань.

Як вибачається з матеріалів справи, сума податку на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних становить 2169299 грн. Дана сума не була відновлена в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.8 Порядку №569 у разі повторної реєстрації особи платником податку йому відкривається новий електронний рахунок. А тому у разі закриття електронного рахунку позивача за уніфікованим номером, Казначейство після отримання реєстру від ДФС України про скасування в судовому порядку рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ повинно було б відкрити новий рахунок, з іншим номером.

На електронному рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ обліковуються не тільки внесені платником кошти, а і суми податку, що містяться у виданих чи отриманих податкових накладних, що сплачені при ввезенні товарів на митну територію України тощо.

Аналогічну правову позицію висловив Київський апеляційний адміністративний суд у своїй Ухвалі від 31 травня 2017 року по справі № 826/474/16 та Львівський апеляційний адміністративний суду в Постанові від 24 січня 2018 року по справі № 876/7806/17.

У своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що для відновлення своїх прав позивач може заявити в судовому порядку вимогу про відшкодування з бюджету збитків, завданих незаконним рішенням ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1283 від 07.09.2015 року про анулювання реєстрації платника ПДВ відповідно до ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, оскільки спірна сума ПДВ як залишок коштів на електронному рахунку у разі його закриття перерахована до бюджету.

Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої, оскільки позивач позбавлений у відповідності до п.27 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569, права повернути помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, як передбачено ст.43 ПК України, через те, що згадана сума не відповідає наведеному критерію (помилково та/або надміру сплачені).

Не може бути застосовано і наведені норми з тих міркувань, що вони не стосуються правовідносин відновлення реєстрації платника податку на додану вартість.

Отже, відповідач, не відновивши у системі суму коштів позивача, які належали останньому до незаконного анулювання реєстрації його як платника податку на додану вартість, порушив критерій пропорційності (п.8 ч.2 ст.2 КАС України), оскільки внаслідок його бездіяльності платник податків позбавлений права на розпорядження такими коштами на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

При цьому слід зазначити, що відсутність порядку відновлення сум на електронному рахунку у разі поновлення свідоцтва реєстрації платника податку на додану вартість, не дають права відповідачам не відновляти статус позивача у повному обсязі, зокрема, в частині його майнових прав щодо реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки такі дії відповідачів порушують конституційні принципи відповідальності Держави сформульований у ст.3 Конституції України та верховенства права (ст.8 Конституції України).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачі не забезпечивши відновляти статус позивача у повному обсязі, зокрема, в частині його майнових прав щодо реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, порушили статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» відповідно до якої визначено, що кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади/рішення Європейського суду у справі Wiggins v.Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 pоку), суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід'ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі статті 1 Першого протоколу (Лист Верховного Суду України від 01 липня 2013 року «ОСОБА_6 деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ).

Враховуючи викладене, суд вважає, що контролюючий орган безпідставно, відновивши позивача як платника податку на додану вартість, не відновив його статус у повному обсязі, зокрема, в частині його майнових прав щодо реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 2169299,00 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІС 2010 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної Постанови було неправильно застосовано норми матеріального, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржувана Постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІС 2010, - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року по справі № 815/2165/17, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю ДІОНІС 2010, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області по незабезпеченню автоматичного збільшення на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» (ІПН 31) у системі електронного адміністрування податку на додану вартість показника суми, на яку ТОВ «ДІОНІС 2010» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення, у розмірі 2 169 299,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України та Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області збільшити на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» (ІПН 31) у системі електронного адміністрування податку на додану вартість показник суми, на яку ТОВ «ДІОНІС 2010» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення 2 169 299,00 грн. (два мільйони сто шістдесят девять тисяч двісті девяносто девять гривень 00 копійок) та відобразити відповідне збільшення у витягу з систему електронного адміністрування ПДВ.

Стягнути з Державної фіскальної служби України () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» () судовий збір у розмірі 1600 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС 2010» () судовий збір у розмірі 1600 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 25 квітня 2018 року.

суддя-доповідач: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3