Справа № 143/347/18
Суддя: Марченко Л. В.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/347/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2018 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Марченко Л.В.,

з участю секретаря МельніченкоТ.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження в м. Погребище адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР Управління Патрульної Поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницької області Синько Миколи Анатолійовича про скасування постанови серії БР № 234088 від 05.03.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року до суду подано цей позов.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 березня 2018 року інспектор ВБДР Управління Патрульної Поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції Синько Микола Анатолійович склав на нього постанову серії БР №234088 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.140 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Відповідно до змісту постанови, працюючи на посаді майстра ДП «Вінницький облавтодор» філія «Погребищенський райавтодор», він нібито порушив норми та стандарти по посипанню піщано-сольовою сумішшю дороги Турбів - Погребище - Сквира, порушуючи вимоги п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97, тобто, він як посадова особа не дотримав термінів ліквідації зимової слизькості, що наведено у додатку Б та вимоги п.1.5. Правил дорожнього руху.

Дана постанова, на його думку, є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав:

Як вбачається з постанови, складена вона була 5 березня 2018 року, тобто під час складних кліматичних умов. При тому, що інтенсивні снігопади закінчились ввечері 3 березня 2018 року і протягом 4-5 березня 2018 року проводились інтенсивні роботи по очистці дорожнього покриття від снігового покрову, який сягав до 0,5-0,7 м, роботи по ліквідації зимової слизькості фактично проводились відповідно до нормативних документів. Так, при винесенні інспектором постанови не враховано, що згідно 3.1.17 ДСТУ 3587-97, роботи з усунення зимової слизькості на автомобільних дорогах повинні проводитися у такій послідовності:

-наземні пішохідні переходи, затяжні підйоми і спуски, криві малого радіуса або їх сполучення в плані і поздовжньому профілі, ділянки доріг з незабезпеченою видимістю у плані та поздовжньому профілі, штучні споруди із звуженою проїзною частиною, криві в плані з відсутністю віражу, майданчики зупинок маршрутних транспортних засобів, майданчики для короткочасної зупинки маршрутних транспортних засобів, що безпосередньо прилягають до проїзної частини доріг, місця злиття, переплетення і розгалуження транспортних потоків;

-інші ділянки доріг державного значення.

Будь-яких доказів, що зазначені роботи проводились з порушенням цієї послідовності, інспектором при складенні постанови не надано.

Крім того, згідно до додатку Б ДСТУ 3587-97, який є обов'язковим, при середньорічній добовій інтенсивності руху від 1 до 1000 автомобілів на добу, що відповідає параметрам зазначеного в постанові відрізку дороги, термін ліквідації зимової слизькості на 100 км дороги не повинен перевищувати 15 годин. Примітка до вказаного додатку визначає, що зазначені терміни ліквідації зимової слизькості повинні бути уточнені і визначені індивідуально для кожного первинного підрозділу з експлуатації доріг з урахуванням технічних параметрів ділянок, що обслуговуються, їх протяжності, розміщення баз протиковзних матеріалів, використовуваних механізмів, заданого рівня забезпечення безпеки дорожнього руху і погодно-кліматичних умов України.

Враховуючи, що Філія «Погребищенський райавтодор» обслуговує дороги протяжністю 400 км, термін ліквідації не повинен був перевищувати 60 год., від закінчення снігоочищення, що мало місце 4 березня 2018 року, тобто граничний термін проведення таких робіт закінчувався не раніше 7 березня 2018 року.

Крім ДСТУ 3587-97, основні вимоги до технічного стану доріг і споруд, порядок і технологію проведення робіт з їх ремонту та утримання визначають Технічні правила ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України П-Г.1- 218-113:2009, затверджені наказом Державної служби автомобільних доріг України від 01.07.2009р. за № 320 та погоджені Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (лист № 06-5650/27 від 14 травня 2007 року), Міністерством охорони навколишнього природного середовища України (лист № 5821/11-10 від 24 червня 2007 року), Департаментом Державної автомобільної інспекції МВС України (лист № 4/7-4231 від 22 квітня 2009 року).

П.5.4.3 зазначених Правил передбачає, що боротьбу з зимовою слизькістю необхідно проводити в першу чергу на аварійно-небезпечних ділянках; на ділянках похилом більше ніж 6%, видимістю менше ніж 350 м; радіусах в плані менше ніж 600 м; в межах населених пунктів; на перехрестях в одному рівні; в межах автобусних зупинок; на штучних спорудах та підходах до них; на інших ділянках, де можна виникнути потреба в терміновому гальмуванні.

Докази порушення вимог зазначеного пункту Правил інспектором ВБДР УПП ДПП у Вінницькій області лейтенант поліції Синьком М.А. при складенні протоколу не надано по тій причині, що такі порушення відсутні, всі роботи проводились відповідно до встановленого графіку.

Об'єктивна сторона ст.140 КУпАП, за якою його притягнуто до відповідальності, полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими чинними нормами; після закінчення робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзд і негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних подій та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами. Вимог зазначеного закону ним порушено також не було, так як відповідні дорожні знаки було встановлено відповідно до вимог. Тому в його діях відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП.

В постанові інспектор звинуватив його в порушенні вимог п.1.5. ПДР, який передбачає відповідальність за дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб, котрі не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Зазначений пункт передбачає відповідальність особи, яка створила такі умови, та яка зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ний орган.

Разом з тим, він аж ніяк не може бути особою, котра створила конкретні, вказані в постанові, умови, здатні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків, які зазначив в постанові інспектор. Причиною таких умов стали природні явища і ніякого відношення до їх створення чи запобігання він ні як фізична, ні як посадова особа мати не може.

Таким чином, обставини порушення вимог законодавства, викладені в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідають дійсності та порушують вимоги матеріального права.

Інспектор ВБДР Управління Патрульної Поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницької області Синько М.А. в службовому приміщенні філії «Погребищенський райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор», без пред'явлення будь-яких доказів, роз'яснення права на захист та інших процесуальних прав, виніс оскаржувану постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, Синько М.А. грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. (а. с. 40)

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчять розписка про отримання судової повістки. (а.с. 26, 34, 35, 39)

Згідно пункту 1 частини третьої, частини дев'ятої статті 205 та КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, враховуючи заяву представника позивача, належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

З'ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 25 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи - позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

При розгляді справи були порушені вимоги ст. ст. 268, 278-280 КУпАП. Зокрема, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову, суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Відповідно до ст. 77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2018 року інспектором ВБДР Управління Патрульної Поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції Синько М.А. було винесено постанову серія БР №234088 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі1020 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.140 КУпАП, а саме за порушення норми та стандартів п. 3.1.16 ДСТУ 3587-97 по посипанню піщано-сольовою сумішшю дороги Турбів - Погребище - Сквира, тобто, він працюючи на посаді майстра ДП «Вінницький облавтодор» філія «Погребищенський райавтодор», нібито як посадова особа не дотримав термінів ліквідації зимової слизькості, що наведено у додатку Б та вимоги п.1.5. Правил дорожнього руху. (а.с. 8)

У судовому засіданні було доведено невинуватість ОСОБА_1, та встановлено, що позивач не порушував правил дорожнього руху, передбачених п.1.5. ПДР України, оскільки роботи по ліквідації зимової слизькості проводились відповідно до встановленого графіку (а.с. 17-20).

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а відповідач в свою чергу не надав доказів які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у порушенні ПДР України та вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Тому накладення на ОСОБА_1, штрафу в розмірі 1020 грн. за ч. 1 ст. 140 КУпАП необхідно визнати протиправними і скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Крім того, суд звертає увагу, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення інспектором ВБДР Управління Патрульної Поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції Синько М.А., в порушення вимог ст. ст. 33, 280 КУпАП, не з`ясовано характер вчиненого діяння, дані про особу ОСОБА_1, його майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так як враховуючи ту обставину, що відповідач будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, заперечень щодо позову не надав тим самим суд вважає, що він позовні вимоги визнає, тому суд вважає необхідним винесену постанову визнати незаконною і необґрунтованою, яка підлягає до скасування, оскільки відповідачем не представлено суду доказів на спростування обставин викладених позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено, тому з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень на відповідний рахунок.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 139, 205, 258, 259, 263, 265, 286 КАС України, ст.ст. 280,288,289,293 КУпАП, суд,-

Вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ВБДР Управління Патрульної Поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницької області Синько Миколи Анатолійовича серії БР № 234088 від 05.03.2018р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за ч. 1 ст. 140 КУпАП в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1020) грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст .140 КУпАП провадженням закрити.

Стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 704,80 гривень на відповідний рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Погребищенський районний суд до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя