Справа № 813/172/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/172/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.

секретар судового засідання Єрмакова Х.Р.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Жовківської районної ради про визнання незаконним і скасування рішення, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Жовківської районної ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення Жовківської районної ради Львівської області "Про погодження звільнення ОСОБА_2 з посади директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім.А.Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області" від 08 грудня 2017 року №52".

Ухвалою від 05.02.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідач не надіслав суду відзив на позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.

Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29 листопада 2017 року відділ освіти Жовківської районної державної адміністрації на розгляд Жовківської районної ради вніс подання про погодження звільнення ОСОБА_2 із займаної посади директора Дублянської ЗО-1ІІ ступенів ім.. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області.

Проект рішення «Про погодження звільнення ОСОБА_2 з посади директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім.. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області» розглядався спільним засіданням комісій з питань законності, правопорядку, дотримання прав людини, захисту прав споживачів, депутатської діяльності, етики та регламенту та комісії з питань освіти і науки. Проект рішення не погоджено через відсутність проекту наказу про звільнення, наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, пояснень, тощо. 06 грудня 2017 року відділ освіти Жовківської районної державної адміністрації на виконання протокольного доручення сесії ради та рішення постійних комісій надав проект рішення та проект наказу про звільнення ОСОБА_2

Рішенням від 08 грудня 2017 року за № 52 Жовківської районної ради Львівської області, погоджено звільнення ОСОБА_2 з посади директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім.. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області.

За зверненням ОСОБА_2 Жовківська районна рада повідомила його про прийняте рішення та надала лише копію рішення без наказу про звільнення.

За адвокатським запитом до Жовківської районної державної адміністрації від 22 грудня 2017 року надано копію подання відділу освіти від 29.11.2017 №1380 та копію наказу №692 від 19 серпня 2011 року про призначення ОСОБА_2 на посаду директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. А. Жаловаги. Повідомлено, що жодного наказу про звільнення з роботи ОСОБА_2 не видавалось. Таким чином, згідно з чинним законодавством України та нормативно правовими актами Жовківської районної ради, рішення від 08 грудня 2017 року за № 52 «Про погодження звільнення ОСОБА_2 з посади директора Дублянської ЗОНІ І-ІІІ ступенів ім.. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області» прийнято без належних та законних повноважень, так як такі віднесені (делеговані) лише до компетенції органу управління освітою відділу освіти Жовківської районної державної адміністрації (згідно установчого документу школи та постанови КМУ від 27 серпня 2010 р. N 778).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та заявах по суті справи, просить позов задовільнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Обставини справи.

29 листопада 2017 року відділ освіти Жовківської районної державної адміністрації на розгляд Жовківської районної ради вніс подання про погодження звільнення ОСОБА_2 із займаної посади директора Дублянської ЗО-ІІІ ступенів ім.. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області.

Проект рішення «Про погодження звільнення ОСОБА_2 з посади директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області» розглядався спільним засіданням комісій з питань законності, правопорядку, дотримання прав людини, захисту прав споживачів, депутатської діяльності, етики та регламенту та комісії з питань освіти і науки. Проект рішення не погоджено через відсутність проекту наказу про звільнення, наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, пояснень, тощо.

06 грудня 2017 року відділ освіти Жовківської районної державної адміністрації на виконання протокольного доручення сесії ради та рішення постійних комісій надав проект рішення та проект наказу про звільнення ОСОБА_2

Рішенням від 08 грудня 2017 року за № 52 Жовківської районної ради Львівської області, погоджено звільнення ОСОБА_2 з посади директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області.

За адвокатським запитом до Жовківської районної державної адміністрації від 22 грудня 2017 року надано копію подання відділу освіти від 29.11.2017 №1380 та копію наказу №692 від 19 серпня 2011 року про призначення ОСОБА_2 на посаду директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім.. А. Жаловаги. Повідомлено, що жодного наказу про звільнення з роботи ОСОБА_2 не видавалось.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту», заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність. Засновник закладу освіти - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов'язків засновника.

Відповідно до пунктів 3, 6 Закону України «Про освіту», заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний. Статус, організаційно-правова форма, тип закладу освіти визначаються засновником і зазначаються в установчих документах закладу освіти.

Установчим документом Дублянської ЗОНІ 1-ІЙ ступенів ім.. А. Жаловаги є Статут Дублянської ЗОНІ І-ІІІ ступенів ім.. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області затверджений рішенням 8-ої позачергової сесії Жовківської районної ради VII - го демократичного скликання №8 від 12 жовтня 2016 року(далі - Статут).

У Статуті передбачено, що загальноосвітній навчальний заклад Дублянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів імені Анатолія Жаловаги є спільною комунальною власністю територіальних громад Жовківського району. Засновником школи є Жовківська районна рада Львівської області.

Згідно положення ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішується в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників (загальна норма).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про освіту», права та обов'язки засновника закладу освіти щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом та іншими законами України, установчими документами закладу освіт ті. Засновник закладу освіти або уповноважена ним особа:

-затверджує установчі документи закладу освіти, їх нову редакцію та зміни до них;

-укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти;

-розриває строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти з підстав та у порядку, визначених законодавством та установчими документами закладу освіти;

Положеннями статті 26 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Керівник закладу загальної середньої освіти призначається на посаду та звільняється з посади рішенням засновника (засновників) закладу або уповноваженого ним (ними) органу.

Також згідно з п. 13 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», районні ради делегують відповідним місцевим державним адміністраціям повноваження щодо забезпечення відповідно до законодавства розвитку науки, усіх видів освіти, охорони здоров'я, культури тощо.

Згідно з пунктом 93 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про загальноосвітній навчальний заклад» від 27 серпня 2010 р. N 778, керівник державного та комунального закладу і його заступники призначаються на посаду призначаються та звільняються з посади відповідним органом управління освітою згідно із законодавством.

Також, положення п. 4.1 Статуту передбачає, що управління школою здійснюється засновником та районним органом управління освітою. Директор школи та його заступники призначаються та звільняються з посади районним органом управління освітою.

Зазначеними Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 р. N 778 та рішенням 8-ої позачергової сесії Жовківської районної ради VII - го демократичного скликання від 12 жовтня 2016 року (про затвердження Статуту) делеговано повноваження (уповноважено) призначати та звільняти з посади керівника закладу освіти районному органу управління освітою.

Як встановлено судом, Рішенням від 08 грудня 2017 року за № 52 Жовківської районної ради Львівської області, погоджено звільнення ОСОБА_2 з посади директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області.

Також, суд окремо звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів порушення рішенням відповідача прав та інтересів позивача, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства проекти рішень, наказів, постанов не є юридичними документами, нормативним правовим актом є лише затверджене в установленому порядку рішення (наказ, постанова).

Суд надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог позивача, необхідно зазначити наступне.

За приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Виходячи із змісту зазначеної норми процесуального закону, передумовою звернення до суду є суб'єктивне переконання особи (позивача) у порушенні її прав суб'єктом владних повноважень у конкретних публічно - правових відносинах. Тобто переконання у тому, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї оскаржуваним рішенням протиправно покладено певний обов'язок. При цьому, у разі відповідного звернення юридичної особи суд при розгляді справи надає оцінку доводам щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах.

Такий висновок повністю узгоджується із нормами частини першої статті 2 КАС України, в силу яких, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналіз положень частини першої статті 2 КАС України свідчить, що завдання адміністративного судочинства визначаються через: мету судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, факт порушення повинен мати місце саме у публічно правових відносинах позивача із відповідачем (суб'єктом владних повноважень), при здійсненні останнім владних управлінських функцій.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання адміністративного судочинства. Якщо при розгляді справи не встановлено факту порушення прав чи інтересів позивача, то навіть у разі, якщо рішення суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстави для задоволення позову та їх скасування відсутні. Тобто, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Зазначений висновок повністю узгоджується із практикою Верховного Суду України. Так, у постанові від 10.04.2012 року (справа № 21-1115во10) Верховний Суд зазначив, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його дій можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням чи діями.

Так, в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 (справа про акти органів Верховної Ради України) вказано, що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію".

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній наказ про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Дублянської ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. А. Жаловаги Жовківської районної ради Львівської області, що прийнятий на підставі оскаржуваного рішення. Оскільки оскаржуване рішення не було реалізовано, самостійно не створює жодних наслідків для позивача, не змінює статус позивача, а має лише рекомендаційний характер, тому право позивача не є порушеним.

Отже, з огляду на те, що оскаржуване рішення жодним чином не порушує право або законний інтерес позивача саме у сфері публічно - правових відносин, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, приймаючи рішення у справі, суд звертає також увагу і на таке.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач наводить в тому числі і мотиви, які свідчать про протиправність рішення (запису), проте, суд не вбачає підстав для детального аналізу та спростування кожного із таких доводів, виходячи із того, що як зазначено вище, оскаржуваний запис не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача у публічно - правових відносинах. Водночас визначальним же при прийнятті рішення у справі є встановлення судом того, що спірне рішення, яке є актом індивідуальної дії, позивача не стосуються. Тому, правова оцінка оскаржуваному рішенню (запису) з точки зору його правомірності може бути надана судом лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням. Така позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України, зокрема у справі № 21-1115во10.

Також, щодо забезпечення такого критерію як обґрунтованість рішення суду в контексті порушених у позовній заяві доводів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у п.23 Рішення у справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Тому, враховуючи, що самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову став висновок суду про відсутність порушення прав та інтересів позивача безпосередньо оскаржуваним рішенням, підстави для надання оцінки їх правомірності за результатами розгляду позовної заяви відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до ст..139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положеньКАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 27.04.2018 року.

Суддя Карп`як О.О.