Справа № 815/662/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/662/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року о 10 год. 00 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Ейдженсі» (, юридична адреса:м. Одеса, провулок Віце-Адмірала Жукова, 3/7, оф. 8; поштова адреса: 65016, АДРЕСА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (код ЄДОРПОУ 39398646, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14 серпня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 16 лютого 2018 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Ейдженсі» (надалі ОСОБА_4) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14 серпня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при прийняті оскаржуваного рішення відповідачем не було здійснено аналізу змісту і характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, в звязку з чим податкове повідомлення рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Так, у позовній заяві позивач зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення були показники фінансового звіту ОСОБА_4 за 2014 рік, відповідно до якого на початок року рахувалась поточна кредиторська заборгованість в сумі 406 200 грн. (рядок звіту «інші поточні зобовязання). На кінець 2014 року кредиторська заборгованість за рядком 1690 фінансового звіту, відсутня. Як зазначено в акті перевірки, ТОВ «ОСОБА_3 Ейдженсі» здійснило списання кредиторської заборгованості в 2014 році, а отже ОСОБА_4 було занижено дохід платника податку на суму 406200 грн. за рахунок не включення до складу доходу суми списаної кредиторської заборгованості у 2014 році.

Пояснюючи свої доводи, позивач зазначив, що ОСОБА_4 отримана безповоротна фінансова допомога у 2012 р. та у 2013 р., яка відображена у бухгалтерському обліку ОСОБА_4 за кредитом рахунку 685 «розрахунки з іншими кредиторами», сума - 406 191, 26 гривень (197 331, 34 + 208 859,92 ) не повинна була рахуватись на балансі ОСОБА_4. Зазначення у фінансових звітах даної суми обумовлено необачністю бухгалтера, що виявилась у не проведенні необхідних бухгалтерських проводок, а саме: бухгалтером не було відображено дохід від отриманої безповоротної фінансової допомоги у 2012 та 2013 роках у бухгалтерському обліку на субрахунку 703 «дохід від реалізації робіт і послуг».

Між тим, за цей дохід був сплачений єдиний податок у 2012 та 2013 роках.

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 13 березня 2018 року.

У встановлений судом строк, відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вхід. №6241/18 від 05.02.2018р.) (а.с. 1а-2, т.3).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечував, та просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що в порушення п.292.6 ст. 292 Податкового кодексу України (надалі -ПК України) ТОВ «ОСОБА_3 Ейдженсі» занижено дохід платника єдиного податку на суму 406 200 грн. за рахунок не включення до складу доходу суми списаної кредиторської заборгованості у 2014 році, також за період з 01.01.2014 року по 10.07.2017 року задекларовано єдиного податку за ставкою 4%, 5; за податковий (звітний) період: з 01.01.2014 року по 10.07.2017 року в сумі 69 694, 53 грн. Перевіркою повноти визначення суми єдиного податку за ставкою 4 %, 5 % за податковий період з 01.01.2014 року по 10.07.2017 року встановлено його заниження всього у сумі 20 310 грн., у т.ч. у податковому періоді 2014 рік, у звязку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

На відкритому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників учасників справи, допитавши в якості свідка бухгалтера, який обслуговує ОСОБА_4, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Ейдженсі» зареєстровано 25.01.2011 року, про що зроблений запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 1 556 51 (Т.1, а.с.20-21), основний вид діяльності: консультування з питань комерційної діяльності й керування.

ТОВ «ОСОБА_3 Ейдженсі» є платником єдиного податку з видом господарської діяльності: підбір та забезпечення персоналом, що підтверджено свідоцтвом платника єдиного податку Серії А №134566 від 11 травня 2012 року (Т.1, а.с.22).

Суд встановив, що 18 квітня 2017 року директор ТОВ «ОСОБА_3 Ейдженсі» звернувся до ГУДФС в Одеській області із заявою, в якій просив провести аудиторську перевірку діяльності підприємства, у звязку з ліквідацією підприємства (Т.1,а.с.23).

05.07.2017 року ГУ ДФС в Одеській області було прийнято наказ № 2604 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОСОБА_3 ЕЙДЖЕНСІ» податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 10.07.2017 року та єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне страхування за період з 26.01.2011 р. по 10.07.2017 р., тривалістю 5 робочих днів з 11.07.2017 року (а.с. 24, т.1).

24.07.2017 року за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОСОБА_3 ЕЙДЖЕНСІ» податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 10.07.2017 року та єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне страхування за період з 26.01.2011 р. по 10.07.2017 р. перевіряючими був складений акт за № 0-14-09/3747723, згідно з яким встановлено порушення п.292.6 ст.292 Податкового Кодексу України, у результаті чого ТОВ «ОСОБА_3 ЕЙДЖЕНСІ» занижено єдиний податок всього у сумі 20 310 грн., у тому числі, у податковому періоді 2014 рік 20 310 грн. (а.с. 25-38, т.1).

24.07.2017 року ТОВ «ОСОБА_3 ЕЙДЖЕНСІ» були подані заперечення на акт перевірки із оборотно сальдовими відомостями (Т.1,а.с. 39-40).

Між тим, листом від 09.08.2017 року № 7631/10/15-32-14-09-10 відповідачем повідомлено позивача про відмову у задоволенні заперечень на акт перевірки (а.с. 41-43, т.1).

На підставі цього акту перевірки, 14.08.2017 року ГУ ДФС в Одеській області було винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 (а.с. 29, т.3), у якому встановлено збільшення ОСОБА_4 суми грошового зобовязання за платежем єдиний податок з юридичних осіб в розмірі 20 310 грн. та нараховані штрафні санкції в розмірі 5077 грн., що підтверджено розрахунком штрафних санкцій (а.с. 45, т.1).

Судом досліджені угоди про надання безоплатної фінансової допомоги № 17/1 від 17.02.2012 року, № 3/5 від 03.05.2012 року з додатковими угодами (а.с. 47-59, т.1), відповідно до умов яких ОСОБА_4 щомісячно отримувала безоплатну фінансову допомогу в розмірі 2500 доларів США (2150 доларів США за угодою № 3/5) або в Євро. Відповідно до п. 1.2. цих угод ці кошти ОСОБА_4 має використовувати для здійснення своєї діяльності, передбаченої Статутом.

Також судом досліджені банківські виписки за 2012-2013 роки ОСОБА_4 (а.с.132-250, т.1, а.с. 1-71, т.2), відповідно до яких вбачається що ОСОБА_4 отримувало щомісячно на свій розрахунковий рахунок суми за призначенням «відшкодування коштів від продажу певної суми валюти (в Євро або доларах США)» по курсу НБУ на день зарахування коштів.

Представник позивача пояснила, що це отримані на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 безоплатна фінансова допомога за вищезазначеними угодами.

На підтвердження використання цих коштів для здійснення своєї діяльності, відповідно до Статуту, позивачем надані договір оренди нежитлового приміщення під офіс ОСОБА_4 з актами (а.с. 101-124, т.1), договір № 120318Ме від 07.03.2012 року про надання послуг у сфері інформатизації з додатками (а.с. 125-130, т.1), звіти про використання коштів, виданих на відрядження з додатками (а.с. 94-130, 166-213, т.2).

Судом досліджений звіт субєкта малого підприємництва станом на 31.12.2013 року (а.с. 72-73, т.2) та податкові декларації платника єдиного податку юридичної особи (а.с. 74-90, т.2).

Також судом досліджені журнали проводок за 2013 рік по рахунку 685, за 2014 рік по рахунку 6853, обороти по рахунку 71 за 2014 рік, обороти по рахунку 711 за 2012 рік, оборотно-сальдова відомість по рахунку 6853 за 2012 рік, картка рахунку 711 за 2012 рік, журнал проводок за 2012 рік по рахунку 311.71, оборотно-сальдова відомість по рахунку 6853 за 2013 рік, відомість по рахунку 311 за 2012 рік, картка рахунку 311 за 2013 рік, (а.с. 131-162, т.2).

В якості свідка була допитана бухгалтер ОСОБА_4 ОСОБА_5, яка показала, що попередній бухгалтер отриману безоплатну фінансову допомогу відображала у бухгалтерському обліку за кредитом рахунку 685 «розрахунки з іншими кредиторами» та за першою подією (надходження коштів на розрахунковий рахунок) сплачувало єдиний податок в 2012 та 2013 роках. Ці покази викладені в письмовій заяві свідка від 15.02.2018 року (а.с. 214, т.2).

Проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, дослідивши наявні у справі докази кожний окремо та у їх сукупності, та враховуючи на підставі них встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю з огляду на таке.

Так, оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваного податного повідомлення - рішення, суд виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 8 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, серед іншого, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

З акту документальної позапланової перевірки вбачається, що позивачем порушено п. 292. 6 ст. 292 ПК України, в результаті чого податковий орган зробив висновок, що позивачем занижено єдиний податок всього у сумі 20 310 грн., у т.ч. у податковому періоді 2014 рік 20 310 грн.

В акті перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення загальної суми доходу за податковий (звітний) період (дохід за податковий (звітний) період з 01.01.2014 року по 10.07.2017 року, що оподатковуються за ставкою 4%,5 %) з 01.01.2014 року по 10.07.2017 року встановлено його заниження всього у сумі 406 200 грн., у т.ч. за 2014 рік - у сумі 406 200 грн.

Судом досліджені декларації з єдиного податку за період з 01.01.2014 року по 10.07.2017 року, з яких вбачається, що загальна сума доходу за податковий (звітний) період»/ сума доходу за податковий (звітний) період показників за період з 01.01.2014 року по 10.07.2017 року у загальній сумі 1514290, 47 грн. встановлено, що на формування таких показників мало вплив здійснення операцій з отримання щомісячної безповоротної фінансової допомоги, списання кредиторської заборгованості (Т.2, а.с. 74-90).

Перевіряючими зроблено висновок, що позивачем занижено задекларовані показники у рядках декларацій з єдиного податку «Загальна сума за податковий (звітний) період/»Сума доходу за податковий «звітний» період всього на суму 406200 грн., у т.ч. за період 2014 рік - в сумі 406 200 грн.

Судом встановлено, що на формування цих показників вплинуло отримання позивачем безповоротної фінансової допомоги.

Відповідно до п. 292.6 ст. 292 ПК України, датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг). Для платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість, датою отримання доходу є дата списання кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

Матеріалами справи підтверджено, що 17 січня 2012 року між позивачем та «FYSENTZIA SHIPPING COMPANY LIMITED» була укладена угода №17/1 про надання безоплатної фінансової допомоги (Т.1, а.с. 47-49).

Згідно з п.1.1 даної угоди «FYSENTZIA SHIPPING COMPANY LIMITED» передає ОСОБА_4 в якості щомісячної безповоротної допомоги грошові кошти у розмірі 2500, 00 (дві тисячі пятсот доларів США, 00 центів). Безповоротна фінансова допомога може бути надана також в євро на щомісячній основі. Сума щомісячної допомоги в євро може коливатися від 1800, 00 (однієї тисячі вісімсот євро, 00 євроцентів) до 3000, 00 (трьох тисяч євро, 00 євроцентів).

Відповідно до п. 1.3. угоди строк передачі грошових коштів упродовж 2012 року. Згідно з п.1.4. даної угоди грошові кошти передаються шляхом їх зарахування на банківський рахунок ОСОБА_4. Відповідно до п.1.5. даної угоди, факт передачі грошових коштів засвідчується платіжним дорученням з відміткою банка про виконання переведення та зарахування грошових засобів на розрахунковий рахунок ОСОБА_4.

Згідно додаткової угоди №2 до угоди від 17.01.2012 р. №17/1 Сторони дійшли взаємної згоди про те, що дана угода №17/1 від 17.01.2012 р. припиняє свою дію з 03.05.2012 р. (Т.1, а.с. 51). Відповідно до умов даної угоди підписання актів виконаних робіт для сторін не є обовязковим.

03 травня 2012 року між позивачем та «M.P.MEDITERRANEAN PETROLEUM (CY) COMPANY LIMITED» була укладена угода № 3/5.

Згідно з п.1.1. даної угоди «M.P.MEDITERRANEAN PETROLEUM (CY) COMPANY LIMITED» надає ОСОБА_4 щомісячні безоплатні фінансові засоби у розмірі 2150, 00 (дві тисячі сто пятдесят доларів США, 00 центів) за надання ОСОБА_4 маркетингових та рекламних послуг «M.P.MEDITERRANEAN PETROLEUM (CY) COMPANY LIMITED» на території України та Російської Федерації. Безповоротні фінансові засоби можуть бути надані також в євро на щомісячній основі. Щомісячна сума засобів в євро може коливатися від 1500, 00 (одна тисяча пятсот євро, 00 євроцентів) до 2000 (двох тисяч євро, 00 євроцентів) (Т.1, а.с.52-54).

Згідно п.1.4. грошові засоби передаються шляхом їх зарахування на банківських рахунок ОСОБА_4. Відповідно до п.1.5. даної угоди, факт передачі грошових коштів засвідчується платіжним дорученням з відміткою банка про виконання переведення та зарахування грошових засобів на розрахунковий рахунок ОСОБА_4.

Відповідно до додаткової угоди № 3 до угоди № 3/5 від 03.05.2012р. сторони домовились, що угода № 3/5 продовжується та діє до 31.12.2014 р. За умовами даної угоди підписання актів виконаних робіт для сторін не є обовязковим (Т.1,а.с.55-59).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з банківських виписок ПАТ «Альтбанк» від 22.08.2017 р. на рахунок ТОВ «ОСОБА_3 ЕЙДЖЕНСІ» надходили наступні грошові кошти за вище вказаними угодами: 16.02.2012 р. 1850, 00 євро; 19.03.2012 р. 2150, 00 дол. США; 09.04.2012 р. 2140,00 дол. США; 14.05.2012 р 2140,00 дол. США; 14.06.2012 р. 1730, 00 євро; 19.07.2012 р. 1700, 00 євро; 02.08.2012 р. 1780, 00 євро; 30.08.2012 р. 1700, 00 євро; 02.10.2012 р. 1665, 00 євро; 08.11.2012 р. 500 дол. США; 09.11.2012 р. 1700, 00 євро; 30.11.2012 р. 1600, 00 євро. За 2013 рік: 09.01.2013 р. 1650 євро; 05.02.2013 р. 1600 євро; 13.03.2013 р. - 1630 євро; 12.04.2013 р. 1670 євро; 13.05.2013 р. 1650 євро; 10.06.2013 р. 1650 євро; 08.07.2013 р. 1650 євро; 06.08.2013 р. 1620 євро; 10.09.2013 р. 2135,00 дол. США; 08.10.2013 р. 2135,00 дол. США; 11.11.2013 р. 1065, 00 дол. США; 12.11.2013 р. -1065, 00 дол. США; 29.11.2013 р. - 1065, 00 дол. США; 23.12.2013 р. 1065, 00 дол. США. Усього на суму в гривневому еквіваленті: За 2012 р. 197 047, 61 гривень, за 2013 р. 209 703, 22 гривень.

Представник позивача на відкритому судовому засіданні пояснив, що згідно декларацій єдиного податку за 2012 р. та за 2013 рік позивачем повно та своєчасно було здійснено сплату єдиного податку з отриманої безповоротної фінансової допомоги, а саме: відповідно до податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи за 2012 рік загальна сума доходу за податковий період ОСОБА_4 становить 197 047, 61 грн. Позивачем сплачено суму єдиного податку у розмірі 9852, 38 грн.; згідно податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи за 2013 рік загальна сума доходу за податковий період ОСОБА_4 становить 209 703, 22 грн. Позивачем сплачено суму єдиного податку у розмірі 10485,16 грн.

Представник позивача на відкритому судовому засіданні пояснив, що у 2012 та 2013 роках ОСОБА_4 не отримувало інший дохід, крім безоплатної фінансової допомоги.

Згідно Загальних положень Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобовязань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України, 30.11.1999р. №291 (надалі Інструкція) ця Інструкція встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов'язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства).

Відповідно до рахунку 68 «розрахунки з іншими операціями» на даному рахунку ведеться облік розрахунків за операціями, що не можуть бути відображені на рахунках 63-67.

На субрахунку 685 "Розрахунки з іншими кредиторами" ведеться облік операцій, які не передбачені для обліку на інших субрахунках рахунку 68 "Розрахунки за іншими операціями", а саме: з різними організаціями за операціями некомерційного характеру (учбовими та науково-дослідними закладами тощо); за іншими операціями.

Аналітичний облік розрахунків з іншими кредиторами ведеться окремо за підприємствами, організаціями, установами та фізичними особами, з якими здійснюються розрахунки.

Суд встановив, що отримана позивачем безповоротна фінансова допомога у 2012 та у 2013 році відображена у бухгалтерському обліку ОСОБА_4 за кредитом рахунку 685 «розрахунки з іншими кредиторами». Рахунок 685 відображає по кредиту надходження грошових коштів, а по дебету акти виконаних послуг.

Судом досліджені оборотно-сальдові відомості ТОВ «ОСОБА_3 ЕЙДЖЕНСІ» за 2012 та 2013 роки, з яких вбачається, що на рахунку 685 за 2012 рік за кредитом рахунку відображена грошова сума у розмірі 197 331, 34 грн., за 2013 рік за кредитом рахунку відображена грошова сума у розмірі 208 859, 92 грн., сальдо на початок 2013 року - 197 331, 34 грн., а на кінець 2013 року 406 191, 26 грн. (Т.2, а.с. 137, 140). У фінансовому звіті ТОВ в графі поточні зобовязання вказані грошові кошти 197,331, 34 грн. на початок 2013 року та 406 191, 26 грн. на кінець.

З наданих представником позивача пояснень, суд встановив, що сума 406 191, 26 грн., яка складається із сум (197,331, 34 грн. + 208 859, 92 грн.) не повинна була рахуватись на балансі позивача, оскільки зазначення у фінансових звітах даної суми обумовлено необачністю бухгалтера, яка виявилась у не проведенні необхідних бухгалтерських проводок, а саме: бухгалтером не було відображено дохід від отриманої безповоротної фінансової допомоги у 2012 та 2013 роках у бухгалтерському обліку на субрахунку 703 «дохід від реалізації робіт і послуг».

Бухгалтерські проводки відповідно до угод про надання безповоротної фінансової допомоги були проведені тільки у квітні 2014 року, грошова сума відображена за дебетом рахунку 685, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю за 2014 рік.

Між тим, за податковим обліком цей дохід був показаний ОСОБА_4 та сплачений з нього єдиний податок.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України (в редакції 01.01.2013 року), для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000 року, поточні зобовязання це зобов'язання, які будуть погашені протягом операційного циклу підприємства або повинні бути погашені протягом дванадцяти місяців, починаючи з дати балансу.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про фінансовий облік та фінансову звітність», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, оцінивши докази у справі кожний окремо та у їх сукупності, враховуючи, що за дохід у вигляді безповоротної фінансової допомоги ОСОБА_4 був сплачений єдиний податок у 2012 та 2013 роках, суд дійшов висновку, що позивач довів, що сума у розмірі 406 200 гривень не могла бути віднесена до кредиторської заборгованості позивача у 2014 році, відсутність кредиторської заборгованості ОСОБА_4 підтверджуються банківськими виписками, актами виконаних робіт, угодами, відсутністю іншого доходу, а також оборотно сальдовими відомостями ОСОБА_4 та іншими даними бухгалтерського обліку.

Таким чином, враховуючи те, що на формування показників фінансової звітності ТОВ «РУММІНО ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ» мало вплив отримання безповоротної фінансової допомоги, яка отримана позивачем згідно з наявними в матеріалах справи банківських виписок, а також те, що позивачем було в повному обсязі задекларовано зазначений дохід та сплачено єдиний податок у за 2012 та 2013 роки, суд вважає, що висновок відповідача, зроблений в акті перевірки щодо перевірки про порушення позивачем п. 292.6 ст. 292 ПК України є помилковим, не ґрунтується на дійсних обставинах у справі та винесене на його підставі податкове повідомлення-рішення № від 14 серпня 2017 року є протиправним та належить скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову, з посиланням на відповідні докази не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № від 14 серпня 2017 року.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Ейдженсі» (, юридична адреса:м. Одеса, провулок Віце-Адмірала Жукова, 3/7, оф. 8; поштова адреса: 65016, АДРЕСА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (код ЄДОРПОУ 39398646, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14 серпня 2017 року, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 серпня 2017 року, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області (код ЄДОРПОУ 39398646, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5)

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Ейдженсі» (, юридична адреса:м. Одеса, провулок Віце-Адмірала Жукова, 3/7, оф. 8; поштова адреса: 65016, АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 25» квітня 2018 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.