Справа № 638/17510/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Штих Т.В.

23 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 638/17510/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Донець Л.О.

суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2018 (суддя Штих Т.В.), по справі № 638/17510/17

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним рішення відповідача від 20.10.2017 року щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії службовця місцевого самоврядування з 01.06.2017 р. у звязку з підвищенням зарплати службовців місцевого самоврядування, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017р. № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 та визнання такими, що втратили чинність»;

зобовязати відповідача перерахувати позивачу пенсії службовця місцевого самоврядування з 01.06.2017, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017р. № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 та визнання такими, що втратили чинність», на підставі інформації щодо складових плати від 29.09.2017 року № Я-1-34901/1/17.08.39, яку видано виконавчим комітетом Харківської міської ради, з включенням до заробітної плати усіх її складових, а саме: оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, інші надбавки, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну працю та безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обовязків, згідно постанови КМУ від 24.02.2003 року № 212, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу позивача на пенсію (82 %), та виплату її у повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2018 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку у відповідача з вересня 2009 року, та отримує пенсію за віком як державний службовець.

17.10.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017р. № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 та визнання такими, що втратили чинність», та надала інформацію щодо складових заробітної плати від 29.09.2017 року № Я-1-34901/1/17.08.39, яку видано виконавчим комітетом Харківської міської ради.

31.10.17 року рішенням комісії з розгляду спірних питань, при призначенні (перерахунку) пенсії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції, залишивши без задоволення позовні вимоги, керувався приписами статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка каже, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та зробив висновок, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла до 01.01.2015р., у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, 01.01.2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії визначено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України Про державну службу № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015р., пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України №1013 не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що з 01.12.2015р. по 01.05.2016р. законодавством, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону України № 3723-ХІІ Про державну службу. Чинна у вказаний період редакція статті 37-1 Закону України Про державну службу не визначала передумов перерахунку пенсій.

З 01.05.2016р. набув чинності Закон України від 10.12.2015р. № 889-VIII Про державну службу, у звязку з чим положення Закону України від 16.12.1993р. №3723-XII Про державну службу втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що з грудня 2015р. чинним законодавством України не передбачено підстав, порядку реалізації, обовязку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку у звязку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Рішеннями Європейського суду з прав людини від 09.10.1979р. у справі "Ейрі проти Ірландії" та від 03.06.2014р. у справі "Великода проти України", визначено, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у рішенні "Великода проти України" Європейський суд зазначив щодо складної економічної ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обовязковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобовязані враховувати практику ЄСПЛ, як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Вказана правова позиція узгоджується з позицією, викладеною у рішеннях Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі №359/5905/16-а, від 22.03.2018 року по справі № 683/1779/17.

Щодо посилань позивача в апеляційній скарзі на порушення норм Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин, то колегія суддів зазначає наступне.

Закон №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу», викладено у новій редакції, а також стаття 90 Закону №889-VIII Про державну службу, відповідно до якої закріплено правило, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, неконституційними визнані не були, а тому підлягали виконанню органами Пенсійного фонду.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені державні службовці, які вже вийшли на пенсію, з огляду на те, що право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, а не з часу її виходу на пенсію.

В даному випадку позивач не була позбавлена права на пенсію гарантовану державою, оскільки розмір соціальної гарантії пенсії, залежить від фінансових можливостей держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише в межах своїх повноважень та у спосіб визначений законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість відмови пенсійного органу у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню.

Керуючись ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2018 по справі № 638/17510/17 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4