Справа № 802/1086/16-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2018 року

Київ

справа №802/1086/16-а

адміністративне провадження №К/9901/8795/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г., -

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ Нацполіції) на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року (суддя Дмитришена Р.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року (головуючий суддя Сушко О.О., судді: Смілянець Е.С., Залімський І.Г.) у справі № 802/1086/16-а за позовом ОСОБА_2 до Атестаційної комісії № 6 ГУ Нацполіції, ГУ Нацполіції про визнання дій протиправними та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

27 липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУ Нацполіції, Атестаційної комісії № 6 ГУ Нацполіції (далі - Атестаційна комісія № 6), у якому просив:

- визнати протиправними дії Атестаційної комісії № 6 ГУ Нацполіції щодо проведення атестування позивача;

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 6 ГУ Нацполіції оформлене протоколом від 8 червня 2016 року ОП № 15.00006026.0035571, у якому зазначено, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 22 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року, позов задовольнив частково - визнав протиправним та скасував рішення (висновок), оформлене протоколом Атестаційної комісії № 6 ГУ Нацполіції ОП №15.00006026.0035571 від 8 червня 2016 року. В решті позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ Нацполіції подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати такі рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. При цьому, серед іншого, відповідач вважає, що судами проігноровано вимоги статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), оскільки позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку, встановленого зазначеним Кодексом.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, огляду на наступне.

Під час розгляду адміністративних справ, суди мають керуватися нормами КАС щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права.

Положеннями частини першої статті 99 КАС (у редакції, чинній на час подання ОСОБА_2 позову) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина третя статті 99 КАС).

Згідно з частиною першою статті 103 КАС перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 107 КАС суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

У відповідності до частини першої статті 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За правилами пункту 9 частини першої статті 155 КАС суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо вона подана з порушенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оскаржуються дії Атестаційної комісії № 6 ГУ Нацполіції щодо проведення атестування позивача та рішення (висновок) Атестаційної комісії № 6 ГУ Нацполіції, оформлене протоколом від 8 червня 2016 року ОП № 15.00006026.0035571, з яким позивач ознайомився 13 червня 2016 року (а.с. 8).

Проте, з даним адміністративним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду лише 27 липня 2016 року, тобто з пропуском місячного строку, встановленого частиною третьою статті 99 КАС.

З матеріалів справи також вбачається, що ГУ Нацполіції у своїй апеляційній скарзі наполягало на відмові у задоволенні позову, мотивуючи це пропуском позивачем строку, передбаченого статтею 99 КАС.

Пунктом 2 частини другої статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій з направленням справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судом першої інстанції під час перевірки позовної заяви на відповідність її вимогам КАС не було дотримано пункту 5 частини першої статті 107 КАС. Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на зазначене відповідачем в апеляційній скарзі щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права. При цьому, причин пропуску позивачем строку звернення до суду не зазначено. Ухвали суду першої інстанції про поновлення строку звернення до суду в матеріалах справи немає, відповідно, поважність причин пропуску строку звернення з позовом судом не проаналізовано і не досліджено, а тому зазначені рішення судів не можуть вважатися обґрунтованими та законними, тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи, що при ухваленні рішень судами першої та апеляційної інстанції були допущені порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, а саме: чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, поважність причин пропущення строку для звернення до адміністративного суду, що має значення для правильного вирішення справи, зазначені судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року у справі № 802/1086/16-а скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець