Справа № 826/6802/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 травня 2018 року м. Київ № 826/6802/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948"

до

Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про

визнання протиправними та скасування Постанов ВП № 55151716 від 16.01.2018р. і ВП № 55151782 від 22.01.2018р.,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій

Як вбачається з позовної заяви позивач просить суд скасувати Постанови Шевченківського РВ ДВС м. Києва головного управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору від 16 січня 2018 року № 55151716 та від 22 січня 2018 року № 55151782.

Одночасно позивач просить поновити пропущений процесуальний строк на звернення з даною позовною заявою, посилаючись на те, що про існування оскаржуваних постанов позивач дізнався, коли отримав від банку лист про арешт грошових коштів. Однак суд не може визнати таку підставу поважною з огляду на те, що позивачем не додано до клопотання сам лист та докази його надсилання (отримання).

Крім того, в обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач посилається на відсутність коштів для сплати судового збору, однак суд вважає таку обставину також не поважною.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Відсутність коштів на рахунках не перешкоджала позивачу своєчасно звернутися до суду з позовом та одночасно просити суд про відстрочення чи розстрочення сплати судових витрат в порядку, визначеному статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач скористався своїм правом звернення до суду лише 27 квітня 2018 року, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суд приходить до висновку щодо неповажності зазначених позивачем підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене, позивач має право звернутися до суду з заявою, де вказати інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Крім того, пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, власного письмового підтвердження про відсутність аналогічних спорів позивачем не надано.

Відповідно до пункту частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вимоги до оформлення письмових доказів визначені в статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Між тим, додані до позовної заяви ксерокопії письмових доказів належним чином не засвідчені. Також позивачем не зазначено про наявність у нього оригіналів поданих з позовною заявою доказів.

Згідно з частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачем до позовної заяви не було додано її копії та доданих документів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання:

- доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасного звернення до суду або наведення інших підстав для поновлення строку звернення до суду;

- письмових доказів доданих до позовної заяви завірених належним чином, з зазначенням наявності у позивача чи іншої особи їх оригіналів;

- письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- копії позовної заяви та доданих документів відповідно до кількості учасників справи;

Керуючись статттями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду наведені позивачем.

2. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а також для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Попередити позивача, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

6. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Патратій