Справа № 806/2017/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

27 квітня 2018 року м. Житомир справа № 806/2017/18

категорія 3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши заяву Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради про забезпечення позову Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

встановив:

27 квітня 2018 року Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради звернулося до суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Житомирській області, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати припис про усунення виявлених порушень № ЖТ844/96/АВ/П від 06.04.2018 та постановою про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Житомирській області № ЖИ68/ЖТ844/96/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 20.04.2018.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову. В цій заяві Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради просить суд зупинити стягнення на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Житомирській області від 20.04.2018 № ЖИ68/ЖТ844/96/АВ/П/ПТ/МГ-ФС, яка є виконавчим документом, до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі за їх позовом до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови про накладення штрафу.

При цьому заявник указує, що вказана постанова про накладення штрафу є незаконною, а тому заходи з примусового виконання цієї постанови призведуть до негативних наслідків для позивача і йому доведеться докласти значних зусиль і витрат для відновлення свого майна (коштів), на яке може бути звернено стягнення під час примусового виконання оскаржуваної постанови.

На думку комунального підприємства, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Підприємства до ухвалення рішення в адміністративній справі внаслідок вчинення виконавчою службою примусових виконавчих дій на підставі оскаржуваної постанови відповідача. Відтак, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду, надалі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та приєднаними до неї документами, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно зі ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

За змістом приписів ч.ч. 4, 5, 6 ст. 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У контексті наведеного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправя сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради у заяві про забезпечення позову не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Також до заяви не було додано жодних доказів у підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач лише вказує на дії, які можуть бути вчинені відповідачем в майбутньому та які, на думку позивача, можуть ускладнити виконання рішення суду, однак не наводить існування очевидних фактів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернулось Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що обираючи у заяві про забезпечення позову захід забезпечення позову, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України, позивачем не наведено та не надано до суду жодних доказів можливості здійснення відносно Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" та на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Житомирській області № ЖИ68/ЖТ844/96/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 20.04.2018 стягнення у безспірному порядку.

За наведених обставин, суд не вбачає обставин, які вказують на неможливість в подальшому без вжиття відповідних заходів відновлення прав заявника.

Таким чином, заява Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити Комунальному підприємству "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради у забезпеченні позову Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п’ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.Ю. Романченко