Справа № 361/6111/17
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/6111/17
провадження № 2-а/361/75/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретарів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі ОСОБА_5 УДВС), у якому просив визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Відділу УДВС ОСОБА_6 від 15 серпня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 54316092 по примусовому виконанню виконавчого листа № 361/11754/13-а, виданого 14 липня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області, та повернути цей виконавчий лист до ОСОБА_5 УДВС для подальшого примусового виконання.

В обґрунтування позову зазначав, що 17 липня 2017 року постановою державного виконавця Відділу УДВС ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження № 54316092 по примусовому виконанню виконавчого листа № 361/11754/13-а, виданого 14 липня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області, яким ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області (далі ОСОБА_7 ПФУ) було зобовязано здійснити перерахунок розміру його, ОСОБА_4, пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обовязків у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Припять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 по 28 квітня 1986 року, зокрема, одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб., заробітної плати в розмірі 155 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 і добових у розмірі 3,50 крб. та здійснити йому відповідні виплати.

06 жовтня 2017 року під час ознайомлення з матеріалами вказаного вище виконавчого провадження він дізнався, що 15 серпня 2017 року державним виконавцем Відділу УДВС ОСОБА_6 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 361/11754/13-а на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження з тих підстав, що судове рішення боржником ОСОБА_7 ПФУ фактично виконано в повному обсязі. Ця постанова всупереч вимогам ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження йому державним виконавцем не направлялась. Виконавчий лист у матеріалах даного виконавчого провадження відсутній.

Зазначена постанова державного виконавця Відділу УДВС ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження є незаконною та безпідставною, тому вона підлягає скасуванню, оскільки перерахунок пенсії боржником ОСОБА_7 ПФУ відповідно до вимог постанови суду йому фактично не здійснено, перерахунок пенсії неналежним чином не проведено, недоплачену суму пенсії в повному обсязі йому не виплачено.

Всупереч вимогам Конституції України, Закону України Про виконавче провадження державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження фактичне та повне виконання судового рішення ОСОБА_7 ПФУ не перевірив, оскаржувана ним постанова винесена державним виконавцем на підставі заяви та довідки ОСОБА_7 ПФУ, які не містять жодної інформації щодо виконання належним чином у повному обсязі судового рішення, зокрема чи враховані при здійсненні перерахунку пенсії одноразова грошова допомога в розмірі 500 крб. і добові в розмірі 3,50 крб. та з якого саме заробітку здійсненого перерахунок пенсії. Винесена державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, порушує його права як стягувача на належне виконання судового рішення, тому дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності у звязку з погіршенням стану здоровя.

Відповідач ОСОБА_5 УДВС, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення (відзив) на позов не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), перебуває на обліку в ОСОБА_7 ПФУ та отримує пенсію по інвалідності.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2014 року, ухваленою в адміністративній справі № 361/11754/13-а, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії було задоволено частково, зокрема:

визнано дії ОСОБА_7 Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області щодо надання ОСОБА_4 довідок про заробітну плату за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Припять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 по 28 квітня 1986 року за № 27 від 13 січня 2012 року та № 591 від 08 січня 2013 року без включення одноразової грошової допомоги в розмірі 500 крб., заробітної плати в розмірі 155 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 (пять) та добових у розмірі 3,50 крб. протиправними;

зобовязано ОСОБА_7 Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_4 за період з 27 по 28 квітня 1986 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року, постанови ОСОБА_2 Міністрів УРСР та ОСОБА_8 професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу в третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Припять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову винагороду в розмірі 500 крб., заробітну плату в розмірі 155 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 (пять) і добові в розмірі 3,50 крб. та надати довідку з урахуванням зазначених виплат;

зобовязано ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обовязків у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Припять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 по 28 квітня 1986 року одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб., заробітної плати в розмірі 155 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 і добових у розмірі 3,50 крб. та здійснити йому відповідні виплати.

В іншій частині у задоволенні цього позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області залишено без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2014 року залишено без змін та вона набрала законної сили.

14 липня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області на виконання зазначеної постанови суду ОСОБА_4 було видано виконавчий лист № 361/11754/13-а про зобовязання ОСОБА_7 ПФУ здійснити перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обовязків у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Припять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 27 по 28 квітня 1986 року одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб., заробітної плати в розмірі 155 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 (пять) і добових у розмірі 3,50 крб. та здійснити відповідні виплати, який стягувачем предявлено для виконання до ОСОБА_5 УДВС.

17 липня 2017 року державним виконавцем Відділу УДВС ОСОБА_6 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54316092 по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа та надано боржнику ОСОБА_7 ПФУ строк для добровільного виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

15 серпня 2017 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем Відділу УДВС ОСОБА_6 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 54316092 при примусовому виконанні виконавчого листа № 361/11754/13-а, виданого судом 14 липня 2017 року, мотивуючи тим, що згідно із заявою ОСОБА_7 ПФУ від 08 серпня 2017 року за вих. № 8382/10 рішення суду боржником виконано фактично в повному обсязі.

У наданій ОСОБА_5 УДВС заяві Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київській області від 08 серпня 2017 року за вих. № 8382/10 вказано, що на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2014 року, у визначеному цією постановою порядку ОСОБА_7 ПФУ проведено перерахунок пенсії ОСОБА_4, при цьому вперше виплата за рішенням суду проведена ще в серпні 2014 року та виплачується по даний час. Заборгованість відсутня. До цього листа додано довідку про перерахунок пенсії позивача від 07 серпня 2017 року № 3384.

Із цієї довідки вбачається, що основний розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_4 у липні 2014 року складав 6491,29 грн., з серпня 2014 року 9043,57 грн., з вересня 2015 року 9481,07 грн., з травня 2016 року 9677,07 грн., з грудня 2016 року 6220,87 грн. та з травня 20176 року 6246,87 грн.

Будь-яких відомостей про те, що Броварським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області на виконання виданого 14 липня 2017 року судом виконавчого листа № 361/11754/13-а здійснювався перерахунок пенсії ОСОБА_4, у вказаній вище довідці нічого не зазначено.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 цього ж Закону в иконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та обєктивності.

Згідно із ст. 15 зазначеного Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

У ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, саме субєкт владних повноважень зобовязаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Оскаржувана ОСОБА_4 постанова про закінчення виконавчого провадження № 54316092 від 15 серпня 2017 року державним виконавцем Микитчик І.В. винесена на підставі заяви Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 08 серпня 2017 року за вих. № 8382/10 та наданої ним довідки про перерахунок пенсії позивача від 07 серпня 2017 року за № 3384.

Однак жодний із зазначених документів не містить інформації, яка б безумовно свідчила про належне, фактичне і повне виконання боржником виконавчого листа № 361/11754/13-а від 14 липня 2017 року та здійснення ним перерахунку розміру пенсії ОСОБА_4 із його заробітної плати під час виконання позивачем службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та проведення перерахунку розміру його пенсії з урахуванням вказаних у виконавчому листі виплат: одноразової грошової винагороди в розмірі 500 крб., заробітної плати в розмірі 155 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 (пять) та добових у розмірі 3,50 крб.

Пояснення з приводу обґрунтованості винесення державним виконавцем Відділу УДВС ОСОБА_6 оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження № 54316092 від 15 серпня 2017 року чи заперечення проти цього позову ОСОБА_4 від відповідача ОСОБА_5 УДВС до суду не надходили.

Суд вважає, що сам факт повідомлення боржником про здійснення перерахунку пенсії стягувача не означає належного виконання судового рішення та є недостатнім для висновку про належне, фактичне і повне виконання боржником виконавчого листа.

Враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судового рішення, винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можливе лише у разі встановлення державним виконавцем обставин, які свідчать про належне та повне виконання судового рішення.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи із встановленої ст. 129 Конституції України засади судочинства обовязковості виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 у частині визнання незаконною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У ч. 1 ст. 41 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 41 цього Закону у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Що стосується іншої вимоги ОСОБА_4 про повернення до ОСОБА_5 УДВС виконавчого листа № 361/11745/13-а, виданого 14 липня 2017 року, суд вважає, що підстави для задоволення цієї вимоги відсутні, оскільки повернення виконавчого документа є наслідком скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 41 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ предявляється до виконання у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 246, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 від 15 серпня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 54316092 при примусовому виконанні виконавчого листа № 361/11754/13-а, виданого 14 липня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Дутчак І. М.