Справа № 810/724/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 квітня 2018 року 810/724/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши в м. Києві позовну заяву Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сукачі-Мал" про стягнення коштів з банківських рахунків платника,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сукачі-Мал" про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, в рахунок погашення податкового боргу перед бюджетом у сумі 42841,84 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Згідно ухвали суду від 14.02.2018 позивачу необхідно було надати до суду оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Копію даної ухвали позивач отримав 19.02.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

01.03.2018 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, в якому просив суд відстрочити сплату судового збору за подання даного адміністративного позову, а у разі відмови у задоволенні клопотання - продовжити встановлений судом процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2018 у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору відмовлено. При цьому, з метою забезпечення права позивача на судовий захист, йому продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви на десять днів, який обчислюється з дня одержання ним копії даного судового рішення.

Копію зазначеної вище ухвали отримано представником позивача 29.03.2018, про що свідчить відповідна розписка.

06.04.2018 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, в якому просить суд повторно відстрочити сплату судового збору за подання даного адміністративного позову, а у разі відмови у задоволенні клопотання - продовжити встановлений судом процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що контролюючий орган позбавлений можливості усунути недоліки у строк, визначений в ухвалі від 05.03.2018, оскільки юридичним управлінням не отримано платіжне доручення про сплату судового збору.

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Обмежене фінансування субєкта владних повноважень не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору не містить доказів, що підтверджують неспроможність позивача як суб'єкта владних повноважень сплатити судовий збір за подання до адміністративного суду позову.

Суд зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 (заява №70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28.09.2015 у справі №21-5496а15.

Також, суд звертає увагу, що представником позивача не наведено доказів можливості сплати судового збору у встановлений строк у випадку відстрочення судом сплати судового збору.

З огляду на викладені обставини, суд не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивачем як суб'єктом владних повноважень подана до адміністративного суду позовна заява на виконання покладених на нього функцій та завдань, а відсутність бюджетного фінансування не є підставою для відстрочення або звільнення від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

Вирішуючи вимоги клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, суд виходить з наступного.

Приписами ст. 121 КАС України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Пунктами 4 та 5 ч. 1 ст. 167 КАС України визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

З аналізу поданої до суду 06.04.2018 заяви про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, судом встановлено, що представником позивача заявлено відповідну вимогу з тих самих підстав, які вже були розглянуті судом та щодо яких судом вже було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 05.03.2018.

Представником позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження здійснення відповідних дій, спрямованих на усунення недоліків позову, та підтвердження неможливості усунути недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк.

Натомість, представником позивача вдруге до закінчення строку на усунення недоліків позовної заяви подано аналогічну заяву вже поданій раніше заяві від 28.02.2018 (вх. №3677/18 від 01.03.2018) про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, що свідчить про зловживання представником позивача правом на продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви без фактичного вчинення дій, спрямованих на усунення недоліків, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 14.02.2018.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про продовження встановленого судом процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви задоволенню не підлягає.

Таким чином, станом на 11.04.2018 позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк визначений судом в ухвалах від 14.02.2018 та від 05.03.2018.

Згідно резолютивної частини ухвали суду від 14.02.2018 позивач був попереджений, що у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута позивачу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, оскільки позивачем у строк, встановлений судом, не усунуто недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню позивачу.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 2, 121, 133, 169, 243, 248 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Київській області про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сукачі-Мал" про стягнення коштів з банківських рахунків платника, - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.