Справа № 448/495/18
Суддя: Гладишева Х. В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/495/18
Провадження № 2-а/448/119/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.04.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Гладишевої Х.В.

при секретарі судового засідання Рушеляк Г.С.

за участю представника позивача Хомяка Є.Л.,

відповідача ОСОБА_2

та перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Говорущак І.А. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин Киргизької Республіки ОСОБА_2, відповідач у справі, спільно із іншими громадянами ОСОБА_7 і ОСОБА_8, 19.04.2018 року о 13.50 год., в районі 408 прикордонного знаку, що на території Старосамбірського району Львівської області, незаконно, поза пунктом пропуску через кордон, без відповідних документів, перетнув державний кордон України з РП, звідки 20.04.2018 року о 13.15 год. в пункті пропуску «Смільниця-Кросценко», представниками прикордонної варти РП повернутий в Україну.

Вказує, що за результатом проведення фільтраційних заходів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 законно потрапив на територію України 21.04.2017 року через пункт пропуску «Порубне».

Зазначає, що 02.11.2017 року відповідач вже був затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону України. Так, Яворівським районним судом Львівської області відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП. В подальшому, відносно відповідача начальником Мостиського прикордонного загону було прийнято рішення про примусове повернення, однак відповідач вказане рішення не виконав.

Стверджує, що у відповідача відсутні законні підстави, які дають право перебувати на території України. В своєму поясненні відповідач вказує, що з України до країн Європейського Союзу мав намір потрапити у незаконний спосіб, з метою пошуку кращих умов життя.

Стверджує, що знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

З огляду на вищенаведене, просить суд примусово видворити відповідача за межі території України та затримати відповідача - громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2 з метою забезпечення його примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову не заперечив. Зазначив, що з метою покращення умов життя незаконно перетнув державний кордон України, з наміром потрапити до країн Євросоюзу, однак був затриманий польськими прикордонниками.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що громадянин Киргизької Республіки ОСОБА_2, - відповідач у справі, потрапив на територію України 21.04.2017 року законним шляхом через пункт пропуску «Порубне».

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.11.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1700 гривень.

Слід зазначити те, що 05.11.2017 року на підставі ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" начальником Мостиського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 08.11.2017 року.

В подальшому, ОСОБА_2, відповідач у справі, спільно із іншими громадянами ОСОБА_7 і ОСОБА_8, 19.04.2018 року о 13.50 год., в районі 408 прикордонного знаку, що на території Старосамбірського району Львівської області, незаконно, поза пунктом пропуску через кордон, без відповідних документів, перетнув державний кордон України з РП, звідки 20.04.2018 року о 13.15 год. в пункті пропуску «Смільниця-Кросценко», представниками прикордонної варти РП повернутий в Україну.

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.04.2018року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 3400 гривень.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 20.04.2018 року; копіями постанов Старосамбірського та Яворівського районних судів Львівської області від 13.11.2017 року та від 23.04.2018 року відповідно; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 20.04.2018 р.; копією рішення про примусове повернення відповідача за межі України від 05.11.2017 року.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Відповідно до ч.1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску, беручи до уваги відсутність у відповідача постійного місця проживання та законного джерела існування на території України, близьких родичів, власного житла чи дозволу на працевлаштування, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а саме примусове видворення за межі України, а також затримання його з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 371 КАС України дане рішення в частині примусового видворення, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України.

Затримати громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення його примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців.

Рішення в частині примусового видворення звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Х.В.Гладишева

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Х.В.Гладишева