Справа № 539/437/18
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/437/18
Пров.№ 2а/539/59/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Шрейтер С.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 УПП м. Полтава ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №4 УПП м. Полтава ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позові вказав, що 15 лютого 2018 року близько 18 год. 30 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в напрямку м. Лубни по автодорозі Київ-Харків-Довжанський на 208 км. був зупинений відповідачем, який виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП , а саме рух транспортного засобу з неосвітленим у темну пору доби ДНЗ, що не дає змоги чітко визначити символ ДНЗ з 20 метрів.

Позивач вважає винесену відповідачем постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки виїжджаючи з м. Миргород, він перевірив освітлення передніх та задніх фар з підсвіткою ДНЗ і не виявив ніяких несправностей. Крім того, причину несправності ним було усунуто на місці, про що він власноручно зазначив на зворотній стороні оригіналу постанови.

На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд визнати незаконною та скасувати винесену відповідачем постанову серії БР №525956 від 15.02.2018 року.

В судовому засідання позивач вимоги позовної заяви підтримав, прохає їх задовольнити. вважає, що під час руху автомобіля він не може контролювати справність всіх приладів і в даній ситуації інспектор повинен був обмежитися попередженням або на місці зобовязати усунути несправність.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Згідно наданого суду відзиву, проти позову заперечує, вважає свої дії законними, оскільки позивачем дійсно було допущено порушення вимог п. 2.9 ПДР України, а саме керування транспортним засобом з неосвітленим у темну пору доби державним номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи ДНЗ з 20 м. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником та і іншими особами. Вважає, що виносячи постанову він законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, при накладенні адміністративного стягнення встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку. Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив РДР, позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, а скасування постанови призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Враховуючи вищевикладене, прохає в задоволенні позову відмовити, розгляд справи провести без його участі (а.с.16-19).

Дослідивши матеріали та докази по справі, заслухавши пояснення позивача та покази свідка, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2018 року інспектор роти №4 УПП м. Полтава ДПП ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №525956, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він 15.02.2018 року близько 17 год. 07 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 на 208 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський з неосвітленим у темну пору доби державним номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи ДНЗ з 20 м., чим порушив п. 2.9 ПДР України. Стягнення накладено у вигляді штрафу в сумі 170 грн. (а.с.3).

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема без номерного знака або з номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Отже, позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив п.2.9 в Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні позивач по суті не заперечував виявлений інспектором факт порушення ПДР України, однак стверджував, що несправність сталася під час руху автомобіля і була ним усунута на місці зупинки та складання протоколу, про що ним було зазначено в постанові.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду показав, що є батьком позивача, в момент зупинки автомобіля інспектором він перебував в салоні автомобіля. При зупинці інспектор повідомив, що в автомобілі не підсвічується державний номерний знак. Однак, коли вони вирушали в дорогу то все працювало.

Судом встановлено, що дійсно на зворотному боці копії постанови наданої відповідачем мається запис «несправність освітлення виправив на місці» (а.с.20), що в свою чергу також підтверджує факт допущення позивачам вищевказаного порушення ПДР України та усунення несправностей після винесення постанови.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що зазначені в постанові обставини вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та накладення на нього стягнення, подія і склад адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підстави для скасування постанови відсутні.

Постанова прийнята уповноваженою особою, викладені в ній обставини мали місце, вона відповідає вимогам ст.ст.283-285 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.6 ст.121 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №525956 від 15.02.2018 року є законною та обґрунтованої і підстав для її скасування суд не вбачає, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, майдан Володимирський, 26/2АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) до інспектора роти №4 УПП м. Полтава ДПП ОСОБА_2 (м. Полтава, вул. Європейська, 164) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4