Справа № 826/17961/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року, суддя Вєкуа Н.Г., (повний текст рішення виготовлений 27.02.2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.10.2015 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 20.10.2015 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задовольнні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки TOYOTA, модель HIGHLANDER, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, об'єм двигуна 3456 куб. см., рік випуску 2011, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

10.06.2015 року Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпунктом 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення - рішення форми "Ф" за №1799-17, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб 18011001 " у розмірі 25 000,00 грн.

Вищезазначене податкове зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000,00 грн. позивач всупереч вимогам положень підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України сплатив лише 09 жовтня 2015 року, що підтверджується квитанцією № 0.0.445265914.1 від 09.10.2015 року, копія якої наявна в матеріалах справи.

У зв'язку з цим на підставі Акту про результати камеральної перевірки своєчасності сплати грошового зобов'язання до бюджету № 5559/26-52-12-06/НОМЕР_2 від 20.10.2015 року податковим органом нараховано штраф у розмірі 2 500,00 грн. та прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 20.10.2015 року № щодо необхідності сплати позивачем вищезазначеного штрафу.

ОСОБА_2 вважаючи податкове повідомлення-рішення №1799-17 від 10.06.2015 року таким, що прийняте з порушенням норм податкового законодавства, позивач звернувся з позовом до суду

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року № 826/16736/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року, позов ОСОБА_2 задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015 року № 1799-17.

У зв'язку з цим вважаючи податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 20.10.2015 року № протиправним та такими, що було прийнято з порушенням норм чинногго законодавства, позивач звертається до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року № 826/16736/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015 року № 1799-17, яким Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визначено ОСОБА_2 суму податкового зобов'язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб 18011001 " у розмірі 25 000,00 грн. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Також, згідно з ч. 2 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Отже, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2017 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015 року № 1799-17, то штраф накладений на ОСОБА_2 контролюючим органом за несвоєчасну сплату такого зобов'язання, також є неправомірним.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення від 20.10.2015 року № , яке є похідним від скасованого податкового повідомлення-рішення від 10.06.2015 року № 799-17 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Доводи представника апелянта про те, що на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015 року №1799-17 ще не було скасовано, що свідчить про законність застосування штрафних санкцій відносно позивача, колегія суддів не бере до уваги, оскільки Окружним адміністративним судом м Києва було встановлено незаконність ППР №17799-17, а тому вважати законною ППР від 20.10.2015 року, яке є фактично похідним від зазначеного ППР, підстав не має.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно стягнуто на користь позивача витрати на правничу допомому у розмірі 1929 грн. Будь-яких обгрунтувань щодо незаконності судового рішення в цій частині апелянт в апеляційній скарзі та в ході апеляційного розгляду справи не надав.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що 19 квітня 2018 року на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року у справі № 826/17961/17. У зазначеному відзиві позивач просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу щодо складення та підготовки до подачі даного відзиву у розмірі 1280,00 грн.

Щодо вищезазначеного клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-2 ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено, що розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами підлягає правнича допомога адвоката.

На підтвердження понесених витрат у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції позивачем долучено до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги № 20/10/17-1 від 20.10.2017 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 19.04.2018 року, квитанцію № 10 від 19.04.2018 року на суму 1280,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 19.04.2018 року загальна кількість годин надання послуг становить 2 годин, разом вартість усіх робіт згідно цього акту за витрачені 2 годин роботи, складає 1280,00 грн.

Оплата за послуги згідно договору про надання правової допомоги № 20/10/17-1 від 20.10.2017 року підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 19.04.2018 року №10 на суму 1280,00 грн. з призначенням платежу - оплата згідно договору про надання правової допомоги № 20/10/17-1 від 20.10.2017 року.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги) визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році з 01 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі 1762 гривень.

Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу у 2018 році не повинен перевищувати 704,00 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

За умовами договору про надання правової допомоги №20/10/17-1 від 20 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 (замовник) та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» (виконавець), вартість однієї години роботи становить 640,00 грн., що відповідає граничному розміру компенсації, визначеному ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (в редакції Закону чинного на момент укладання вказаного договору).

Частинами 1, 3 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги відповідача дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, мають бути покладені на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судових витрати на правничу допомогу, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 1280,00 грн.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: вул. Закревського, 41, м.Київ-217, 02217) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1, 02217) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 25 квітня 2018 року.