Справа № 820/411/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 квітня 2018 р. № 820/411/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1,61052) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_1) пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268» та довідки № 100 / 28524 від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_1), перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268», та довідки № 100 / 28524 від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсій відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України " 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції і № 947 від 18.11.2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268" та довідки № 100/28524 від 10.10.2017 року "Про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року", яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області починаючи з 01.01.2016 року в розмірі 80% від грошового забезпечення без обмеження граничного розміру;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в харківській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 року адміністративний позов прийнятий у провадження та призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року зупинено провадження у справі № 820/411/18 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 820/6514/17.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року поновлено провадження у справі № 820/411/18.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем в порушення норм діючого законодавства не проведено перерахунку розміру пенсії, внаслідок підвищення розміру грошового забезпечення поліцейських, чим порушено його права.

Відповідач надав через канцелярію суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, у звязку з тим, що перерахунок та виплата перерахованої пенсії буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України; виплати пенсії без обмеження розміру є неможливою внаслідок дії ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668, якої передбачено тимчасове обмеження у період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року максимального розміру пенсії 10740 грн.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, їй призначена та виплачується пенсія відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області підготовлено та направлено 100/28524 від 10.10.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, в якій зазначено, що відповідно до рішення Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 розмір грошового забезпечення позивача за посадою НАЧАЛЬНИК ФАКУЛЬТЕТУ-1 ЮРИДИЧНЮ НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРС.ВН.СПРАВ ОСОБА_2 УПРАВЛІННЯ ДЕПАРТАМЕНТУ складає 22040,40 грн. (що складається з посадового окладу, окладу за спец. звання полковник поліції, надбавка за вислугу років, надбавка за роботу з таємними документами, надбавка за науковий ступінь кандидата, надбавка за вчене звання доцент у розмірі 22040,40 грн. (а.с.15).

19.01.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 25.02.2018 року № 2072-14/20 відповідач повідомив, що перерахунок пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням довідки про грошове забезпечення, наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України.

Перевіряючи оскаржувані рішення, дії відповідача на відповідність положенням ч.2.ст.2 КАС України, враховуючи правову позицію, викладену в рішенні Верховного Суду від 15.02.2018р. по справі №820/6514/17 (Пз/9901/8/18), суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"(далі за текстом Закон №2262-ХІІ) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Перерахунок пенсії військовим пенсіонерам відбувається відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 р. №45 (далі за текстом Порядок №45), відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"(затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007 р. №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за №135/13402), далі за текстом Порядок №3-1) або за повідомленням органів проходження публічної служби (органів видачі довідок про розмір грошового забезпечення) або власними письмовими заявою пенсіонера.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію"зі змінами, внесеними Законом України від 23.12.2015 року № 900V-III), за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2014 р. у справі № 21-244а14.

Суд зауважує, що статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", внесено зміни та підвищено грошове забезпечення поліцейських.

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Оскільки, Постанова КМУ № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.1ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвеція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії" від 16 грудня 1974 року, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, твердження ГУ ПФ в Харківській області про те, що питання перерахунку та виплати перерахованих пенсій буде забезпечено після виділення коштів з Державного бюджету України, є необґрунтованим з огляду на те, що відсутність бюджетного фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на перерахунок пенсії та відповідного обов'язку відповідача здійснити такий перерахунок, що є предметом спору у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення позивачу перерахунку його пенсії відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З питання граничного розміру пенсії, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України у справі за №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Суд не заперечує того, що з часу ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення до часу внесення змін до статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виплата пенсії всім особам, які отримують таку пенсію відповідно до положень Закону № 2262-ХІІ, має здійснюватися без обмеження пенсії максимальним розміром. Проте звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача після проведеного перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений ст. 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн.), не буде виплачуватися відповідачем в належному розмірі та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір пенсії.

Оскільки обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, вимоги про виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії є передчасними, а від так задоволенню не підлягають.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати і сплачувати позивачу щомісячно пенсію у розмірі 80 % від суми грошового забезпечення, оскільки відмова позивачу у сплаті пенсії саме у цьому розмірі в матеріалах справи відсутня, у звязку з чим відсутній спір щодо вказаної обставини.

За правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України у постанові від 22.04.2014 року по справі № 21-484а13, підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення пенсійного органу, прийняте з цього питання.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що відповідач на підставі поданої позивачем заяви рішення щодо перерахунку розміру пенсії від суми грошового забезпечення не приймало.

Крім того, позовна вимога позивача про зобовязання сплачувати ОСОБА_1 щомісячно пенсію у розмірі 80 % є направленою на майбутнє.

Щодо цього, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, для захисту порушеного права має бути наявним факт такого порушення і, в разі його відсутності, фактично відсутній предмет спору, а суд не може, відповідно, надати судовий захист у звязку з відсутністю факту порушення права особи, у звязку з чим захист права на майбутнє є таким, що не передбачений процесуальним законом через що є неможливим, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що прийнята постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому вказана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про відмову в перерахунку та виплаті пенсії, а отже адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_1), перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки № 100 / 28524 від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01 січня 2016 року.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.