Справа № 629/4394/17
Суддя: Смірнова Н. А.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/4394/17
Номер провадження 2-а/629/11/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області про визнання протиправною та скасувати постанови про адміністративне правопорушення, -
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 8/20 адміністративної комісії при виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області від 09.03.2017 року про застосування адміністративного стягнення, справу про адміністративне правопорушення закрити, посилаючись на те, що 09.03.2017 року постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області № 8/20 відносно позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Вказує на те, що їй не було відомо про наявність справи про адміністративне правопорушення та про складання протоколу відносно неї. Вперше нею отримана інформація про наявність справи та прийняття постанови лише 13.11.2017 року після ознайомлення з матеріалами справи на підставі поданої нею заяви про ознайомлення від 10.11.2017 року. Вона була позбавлена можливості надати пояснення і докази, чим були грубо порушені її права та внаслідок чого було прийняте незаконне та необґрунтована оскаржувана постанова. Висновок про те, що саме нею буз дозвільної документації розміщені штендери установи ТОВ «Споживчий центр», був зроблений працівником, який склав протокол, лише з тих підстав, що вона є працівником ТОВ «Споживчий центр» та знаходилася в середині приміщення Відділення ТОВ «Споживчий центр». Станом на дату оформлення протоколу №б/н про адміністративне правопорушення від 17.02.2017 року вона була фахівцем з обслуговування клієнтів ТОВ «Споживчий центр». Вона не уповноважена розміщувати рекламу Товариства, та не вчиняла дії, які вказані в оскаржуваній постанові, а саме не розміщувала протиправно об'єкт зовнішньої реклами по вул. Соборна в м. Лозова. Наявні в справі матеріали не доводять, що правопорушення було вчинено саме нею, що суперечить ст. 280 КУпАП. До адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка не є суб'єктом адміністративної відповідальності за вказане правопорушення. Вона як працівник ТОВ «Споживчий кредит», до службових обов'язків якого не входить розповсюдження зовнішньої реклами (розміщення, встановлення рекламних конструкцій, отримання відповідних дозвільних документів), не є суб'єктом адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, порушення правил благоустрою м. Лозова, а саме самовільне встановлення об'єктів зовнішньої реклами по вул. Соборна м. Лозова.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, але раніше на адресу суду надала заяву в якій просила розглянути дану справу за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала в повному обсязі. Крім цього, позивач надала до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що відповідачем не надано жодних доказів відносно того, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення вона була керівником відділення та розповсюджувачем реклами, також не надано доказів щодо її повідомлення про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, про наявність справи про адміністративне правопорушення, а тому вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та повинні бути задоволені в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути дану справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.
Позивачем подано клопотання про зупинення виконавчого провадження ВП №54701958, відкрите державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області 29.09.2017 року, по примусовому виконанню постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області № 8/20 від 09.03.2017 року, в зв'язку з поданням позову до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про визнання протиправним та скасування постанови № 8/20 від 09.03.2017 року, до вирішення справи по суті.
При вирішенні питання щодо зупинення виконавчого провадження суд зазначає, що підстави для зупинення виконавчого провадження передбачені Законом України «Про виконавче провадження», і розгляд даного питання не відносить до компетенції суду. За таких обставин підстави для задоволення клопотання про зупинення виконавчого провадження відсутні.
Крім цього, позивачем надано заяву про поновлення строків, посилаючись на те, що про наявність справи про адміністративне правопорушення та прийняття постанови від 09.03.2017 року, їй стало відомо лише 13.11.2017 року після ознайомлення з матеріалами справи на підставі поданої заяви про ознайомлення від 10.11.2017 року.
Щодо клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду з позовом, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, оскільки згідно матеріалів справи з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 була ознайомлена 13.11.2017 року, а інших достовірних даних, які підтверджують вручення чи отримання ОСОБА_1 копії постанови раніше, матеріали справи не містять.
Суд, дослідивши матеріалами справи та доводи адміністративного позову, приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 152 КпАП України порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 218 КпАП України встановлено, що справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ст. 152 цього Кодексу, розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.
Пунктом 2 частини 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», визначено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, у тому числі, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.
Згідно п. 5.7.1.14 Правил благоустрою території м. Лозова на об'єктах благоустрою заборонено самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2017 року інспектором відділу благоустрою Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області Липовою О.В. складено протокол про порушення ОСОБА_1 (керівником відділення) п. 5.7.1.14 державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів території м. Лозова, а саме 17.02.2017р. о 13-00 год. самовільне встановлення об'єктів зовнішньої реклами по вул. Соборній в м. Лозова, Харківської області, за що передбачена відповідальність ст. 152 КпАП України.
Протокол складено за участю свідків правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовилася.
Постановою у справі про адміністративне правопорушення №8/20 від 09.03.2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області встановлено, що ОСОБА_1 17.02.2017р. о 13-00 год. здійснила самовільне встановлення об'єкта зовнішньої реклами по вул. Соборній у м. Лозова, Харківської області та визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України та на неї накладено штраф в розмірі 1700 гривень.
Так, як вбачається зі ст. 152 КпАП України суб'єктом правопорушення є громадяни, посадові особи і громадяни суб'єкти підприємницької діяльності.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності як посадова особа, керівник відділення. А в постанові адміністративної комісії взагалі не зазначено ні місце роботи, ні посада яку обіймала ОСОБА_1 на час її складання. Проте штраф до ОСОБА_1 застосовано 1700 грн.(сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), отже максимально передбачений санкцією ст. 152 КпАП України до посадових осіб.
Відповідно до ст. 14 КпАП України посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.
Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з наказу № 1007-К від 28.11.2016 року, ОСОБА_1 прийнято до ТОВ «Споживчий центр» з 28.11.2016 року на посаду фахівця з обслуговування клієнтів та визначено робоче місце Відділення № 90.
Згідно наказу № 1191-К від 05.09.2017 року ОСОБА_1 переведено на посаду Керівника (керуючого відділення) відокремленого структурного підрозділу ТОВ «Споживчий центр» Відділення № 170 з 06.09.2017 року за основним місцем роботи.
Суд не приймає до уваги, наданий відповідачем витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, сформований станом на 28.11.2017р. який містить відомості що ОСОБА_1 є керівником відділення № 170 ТОВ " Споживчий кредит", оскільки він не містить відомостей щодо перебування на цій посаді позивача станом на час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, судом встановлено, що станом на 09.03.2017р. (складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності) ОСОБА_1 не була посадовою особою ТОВ "Споживчий кредит", не наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а отже не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України.
Інших належних доказів на підтвердження того, що позивач станом на час притягнення її до адміністративної відповідальності мала статус посадової особи, відповідачем не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч.1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Таким чином достатніх та беззаперечних доказів, що підтверджують факт порушення позивачем ст. 152 КпАП України відповідачем до суду не надано.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення - скасуванню, а провадження закриттю, враховуючи те, що наданими суду доказами до постанови у справі про адміністративне правопорушення не підтверджується, що дійсно саме позивач самовільно встановив об'єкт зовнішньої реклами по вул. Соборна у м. Лозова, оскільки особою, яка складала протокол та постанову, не залучалися свідки події, а саме, особи, які можуть свідчити про встановлення об'єкту зовнішньої реклами позивачем, не було надано особою, яка складала протокол та постанову, жодних доказів на підтвердження подій 17.02.2017 року о 13-00 год., як вони відображені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення. Пояснення свідків, які додані до матеріалів відповідача лише засвідчують наявність об'єкту зовнішньої реклами, а не встановлення цього об'єкту зовнішньої реклами саме позивачем. Постанова згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Всі сумніви щодо доведеності вини позивача суд тлумачить на його користь і вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП є необґрунтованою і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Враховуючи, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого рішення, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 72, 76, 77, 242, 243, 250, 271, 286, 295 КАС України, ст.ст. 14, 152, 218, 251, 280 КпАП України, суд, -
Прийняти ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження ВП №54701958, відкрите державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області 29.09.2017 року, по примусовому виконанню постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області № 8/20 від 09.03.2017 року, в зв'язку з поданням позову до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про визнання протиправним та скасування постанови № 8/20 від 09.03.2017 року, до вирішення справи по суті.
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області про визнання протиправної та скасування постанови № 8/20 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області від 09.03.2017 року.
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області № 8/20 від 09.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Закрити справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 152 КпАП України.
Рішення суду можуть бути оскаржене в апеляційному порядку згідно ст.ст. 295, 297, п. 15.5 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України з урахуванням вимог ч. 4 ст. 286 КАС України Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Смірнова