Справа № 826/9746/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2018 року № 826/9746/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «КРАШ» до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третьої особи - Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «КРАШ» (далі - позивач, ТОВ «Рекламне агентство «КРАШ») з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач), третя особа - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить зобов'язати відповідача прийняти відповідне рішення (розпорядження) про надання ТОВ «Рекламне агентство «КРАШ» () дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданих заяв та отриманих описів за наступними адресами: місто Київ, вулиця Т.Драйзера, на розі з проспектом Ватутіна біля автостоянки на напроти ринку Троєщина; місто Київ, проспект Броварський, (за ст.м. Чернігівська); місто Київ, проспект Маяковського, 59; місто Київ, проспект Маяковського, 34; місто Київ, вулиця М.Василенко/вул. Виборзька; місто Київ, вулиця Драгоманова, 27; місто Київ, проспект Степана Бандери (Московський), 16; місто Київ, вулиця Борщагівська, 145; місто Київ, вулиця Борщагівська, проти вулиці Боткіна; місто Київ, Кільцева дорога (напроти Борщагівського ринку, напроти вулиці Тулузи); місто Київ, Кільцева дорога/проти вулиці Б.Хмельницького, розподільча смуга; місто Київ, вулиця Протасів Яр, 307м. від з'їзду на вул. М.Амосова; місто Київ, вул. Саперно-Слобідська, 150м від пров. Феодосійський, (напроти); місто Київ, вулиця Л. Руденко/вул. Мишуги; місто Київ, проспект Науки, 68; місто Київ, вул. Жилянська, 107/17 вул. Старовокзальна; місто Київ, проспект А.Глушкова/автостанція «Південна»; місто Київ, вул. Саперно-Слобідська у напрямку руху до Південного мосту (115м до першого надземного пішохідного переходу); місто Київ, вулиця Генерала Жмаченка/65м від перетину з проспектом Алішера Навої; місто Київ, вулиця Міська, на розі з вулицею Стеценка; місто Київ, вул. Малиновського, 1; місто Київ, вул. Вадима Гетьмана, 36; місто Київ, вулиця Полярна, 120м від вулиці Богатирської; місто Київ, вул. М.Василенка, 350м до бульвара І.Лепсе; місто Київ, вулиця Лугова, з'їзд з вул. Богатирської (на розподільчому трикутнику); місто Київ, вулиця Стеценка/між стовпами ел.опор №33 та №35; місто Київ, вулиця Будівельників 21/9 /бульвар Верховної Ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариством вчинено всі необхідні та передбачені законодавством дії для отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами в частині строків звернення та надання повних переліків необхідних документів, проте відповідачем в порушення вимог законодавства на час подання позову до суду не прийнято рішення про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2017 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, відзиву на позовну заяву не подав, заяви про розгляд справи за його відсутності також на надав.

В судовому засіданні 23 січня 2018 року суд допустив заміну третьої особи - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) його правонаступником на Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - третя особа).

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надав.

Враховуючи положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Рекламне агентство «КРАШ» подано через державного адміністратора міського дозвільного центру до робочого органу - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заяви: №01115-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01030-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016, №01030-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01030-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01030-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01030-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01030-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016, №01104-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016, №01115-01 від 28.12.2016 на отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листами від 06.02.2017 №055-1953 та від 06.02.2017 №055-1963 повідомив позивача, що в зв'язку з порушенням вимог «Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві», затвердженої рішенням Київської міської ради від 26.01.2012 №20/7357, а саме п. 3.1 (Класифікатор типових рекламних засобів) та порушенням вимог «Порядку розміщення реклами у м. Києві», затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253, а саме розділу II п.4.1, п.4.3 та п. 13.1, прийнято рішення про відмову наданні пріоритету на заявлене місце, наказ № 26 від 19.01.2017 «Про відмову у встановленні строку дії пріоритетів».

Позивач вважає, що відповідачем в порушення вимог законодавства не прийнято рішення про надання згоди (відмову) на розміщення зовнішньої реклами, а тому, звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 6 статті 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила). Ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (пункт 1 Правил).

Пунктом 2 Типових правил визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами. Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад. Чисельність працівників органів місцевого самоврядування встановлюється відповідною радою у межах загальної чисельності, визначеної типовими штатами, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 13 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надання дозволу на розміщення реклами належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад як повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку.

Так, пунктом 1.3 розділу І Порядку розміщення реклами в м. Київ, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253 (далі - Порядок) визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу реклами на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який дає право на розміщення зовнішньої реклами; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; КП «Київреклама» - комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковане Департаменту містобудування та архітектури та уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати функції з укладення договорів, нарахування та отримання плати за право тимчасового користування місцями (для розміщення РЗ), які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, його районів або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Києва (далі - комунальна власність територіальної громади міста Києва), здійснювати контроль за надходженням плати за договорами, організовувати або здійснювати власними силами та засобами демонтаж самовільно встановлених рекламних засобів, забезпечувати виготовлення друкованої продукції, розміщення соціальної реклами та інформації соціального спрямування, надавати платні послуги та виконувати інші повноваження, передбачені цим Порядком та Статутом підприємства; дозвільний орган - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати покладені на нього функції (у сфері розміщення зовнішньої реклами та реклами на транспорті, у ліфтах комунальної власності територіальної громади міста Києва), передбачені цим Порядком та Положенням про Департамент містобудування та архітектури.

Відповідно до підпунктів 2.1.4, 2.1.6 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку, реєструє та розглядає заяви розповсюджувачів реклами щодо надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу, скасування та продовження строку його дії. Здійснює підготовку та подає в установленому порядку проекти розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання дозволу, відмову у його наданні, продовження строку дії дозволу, відмову у його продовженні або скасування дозволу.

Згідно з пунктами 4.1 - 4.4 Розділу ІІ Порядку, видача дозволів заявникам здійснюється у міському дозвільному центрі державним адміністратором за принципом організаційної єдності. Для одержання дозволу заявник або уповноважена ним особа подає державному адміністратору заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2005 № 1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру» (із змінами і доповненнями), до якої додаються: фотокартка та комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування РЗ, та ескіз РЗ з конструктивним рішенням (конструктивне рішення завірене підписами і печаткою розробника, яке містить інформацію про основні габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики та дотримання встановлених вимог ДСТУ, ДБН, ЄСКД та інших нормативних документів (формат А4), разом із завіреною належним чином копією ліцензії розробника, що підтверджує право останнього надавати послуги (роботи) на право будівельного проектування та конструювання). Перелік документів, що додаються до заяви, є вичерпним. Дозвіл на розміщення зовнішньої реклами видається лише на один рекламний засіб (один об'єкт). Заява та документи, що додаються до неї, подаються особисто заявником (керівником юридичної особи, фізичною особою - підприємцем) або уповноваженою ним особою. Заявник несе відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у заяві та документах, що додаються до неї. Заява та документи, що додаються до неї, приймаються державним адміністратором за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату та номер їх реєстрації державним адміністратором. Усі заяви щодо видачі дозволу підлягають обов'язковій реєстрації державним адміністратором. За наявності всіх документів, передбачених пунктом 4.1 цього розділу, державний адміністратор проводить реєстрацію заяви у журналі обліку/реєстрації заяв та документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, який подає суб'єкт господарювання або уповноважена ним особа державному адміністратору (далі по тексту - журнал обліку державного адміністратора), та передає заяву з документами до дозвільного органу не пізніше наступного робочого дня. За наявності всіх документів, передбачених пунктом 4.1 цього розділу, заява протягом трьох робочих днів реєструється дозвільним органом у журналі реєстрації заяв та дозволів на розміщення зовнішньої реклами (далі - журнал реєстрації), який ведеться за формою згідно з додатком 2 до Типових правил. Журнал реєстрації має бути прошитий, сторінки пронумеровані. На останній сторінці журналу реєстрації робиться запис про кількість сторінок, який засвідчується підписом керівника дозвільного органу та печаткою. Дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування РЗ, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу, а також дотримання вимог пунктів 13.2, 13.4 та 13.7 цього Порядку. Після перевірки місця керівник дозвільного органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету. Рішення дозвільного органу про встановлення пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету оформлюється у вигляді наказу керівника дозвільного органу.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що відповідач протягом 5 днів повинен був розглянути заяви позивача та прийняти відповідне рішення про надання дозволу або відмову в наданні дозволу, проте, як свідчать матеріали справи ним не вчинено таких дій.

Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у своїх листах від 06.02.2017 №055-1953 та від 06.02.2017 №055-1963 посилається на наказ №26 від 19.01.2017 «Про відмову у встановлені строку дії пріоритету», проте даний наказ у матеріалах справи відсутній, відповідачем не було надіслано позивачу та не надано його до суду, а отже встановити підстави в відмові не можливо.

Крім того, суд звертає увагу, що з листів третьої особи від 06.02.2017 №055-1953 та №055-1963 не можливо встановити ким прийнято наказ №26 від 19.01.2017 «Про відмову у встановлені строку дії пріоритету» та зміст даного наказу.

У відповідності до частини першої статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільна система у сфері господарської діяльності - сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, видачею дублікатів, анулюванням документів дозвільного характеру; дозвільні органи - суб'єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру; документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Згідно з абзацом 2, абзацом 4 частини першої статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України. Строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом. Документи дозвільного характеру видаються безоплатно, на необмежений строк, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, відповідно до принципу мовчазної згоди, передбаченого статтею 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Таким чином, принцип мовчазної згоди можна застосувати у випадку, коли у встановлений законом термін з дати подання звернення відповідним органом не прийнято рішення про видачу або відмову у видачі документа дозвільного характеру.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано сторонами, відповідачем станом на час розгляду справи не прийнято жодного рішення, що в свою чергу свідчить про те, що на позивача розповсюджується принцип мовчазної згоди.

Водночас, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи, що відповідні повноваження суб'єктів владних повноважень щодо розгляду вказаних заяв позивача є дискреційними повноваженнями такого органу, суд враховує положення обов'язкової до застосування судової практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі Олссон проти Швеції (Olsson v. Sweden) від 24 березня 1988 року.

При вирішенні вказаної справи Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що яка-небудь норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію. Проте досвід показує, що абсолютна точність недосяжна і що необхідність уникати надмірної жорсткості формулювань і слідувати за обставин, що змінюються, веде до того, що багато законів неминуче викладені в термінах, які більшою чи меншою мірою є невизначеними.

Фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Таким чином, мається на увазі, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia п. 1 статті 8.

Закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання держави.

Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення чи вчинення певних дій у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття чи вчинення.

Водночас, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд з метою належного захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне зобов'язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти відповідне рішення (розпорядження) про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «КРАШ» () дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданих заяв та отриманих описів за наступними адресами: місто Київ, вулиця Т.Драйзера, на розі з проспектом Ватутіна біля автостоянки на напроти ринку Троєщина; місто Київ, проспект Броварський, (за ст.м. Чернігівська); місто Київ, проспект Маяковського, 59; місто Київ, проспект Маяковського, 34; місто Київ, вулиця М.Василенко/вул. Виборзька; місто Київ, вулиця Драгоманова, 27; місто Київ, проспект Степана Бандери (Московський), 16; місто Київ, вулиця Борщагівська, 145; місто Київ, вулиця Борщагівська, проти вулиці Боткіна; місто Київ, Кільцева дорога (напроти Борщагівського ринку, напроти вулиці Тулузи); місто Київ, Кільцева дорога/проти вулиці Б.Хмельницького, розподільча смуга; місто Київ, вулиця Протасів Яр, 307м. від з'їзду на вул. М.Амосова; місто Київ, вул. Саперно-Слобідська, 150м від пров. Феодосійський, (напроти); місто Київ, вулиця Л. Руденко/вул. Мишуги; місто Київ, проспект Науки, 68; місто Київ, вул. Жилянська, 107/17 вул. Старовокзальна; місто Київ, проспект А.Глушкова/автостанція «Південна»; місто Київ, вул. Саперно-Слобідська у напрямку руху до Південного мосту (115м до першого надземного пішохідного переходу); місто Київ, вулиця Генерала Жмаченка/65м від перетину з проспектом Алішера Навої; місто Київ, вулиця Міська, на розі з вулицею Стеценка; місто Київ, вул. Малиновського, 1; місто Київ, вул. Вадима Гетьмана, 36; місто Київ, вулиця Полярна, 120м від вулиці Богатирської; місто Київ, вул. М.Василенка, 350м до бульвара І.Лепсе; місто Київ, вулиця Лугова, з'їзд з вул. Богатирської (на розподільчому трикутнику); місто Київ, вулиця Стеценка/між стовпами ел.опор №33 та №35; місто Київ, вулиця Будівельників 21/9 /бульвар Верховної Ради.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності вчинення ним дій та прийняття відповідного рішення за результатами розгляду заяв позивача на отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

За таких обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «КРАШ» задовольнити повністю.

Зобов'язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти відповідне рішення (розпорядження) про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «КРАШ» () дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданих заяв та отриманих описів за наступними адресами: місто Київ, вулиця Т.Драйзера, на розі з проспектом Ватутіна біля автостоянки на напроти ринку Троєщина; місто Київ, проспект Броварський, (за ст.м. Чернігівська); місто Київ, проспект Маяковського, 59; місто Київ, проспект Маяковського, 34; місто Київ, вулиця М.Василенко/вул. Виборзька; місто Київ, вулиця Драгоманова, 27; місто Київ, проспект Степана Бандери (Московський), 16; місто Київ, вулиця Борщагівська, 145; місто Київ, вулиця Борщагівська, проти вулиці Боткіна; місто Київ, Кільцева дорога (напроти Борщагівського ринку, напроти вулиці Тулузи); місто Київ, Кільцева дорога/проти вулиці Б.Хмельницького, розподільча смуга; місто Київ, вулиця Протасів Яр, 307м. від з'їзду на вул. М.Амосова; місто Київ, вул. Саперно-Слобідська, 150м від пров. Феодосійський, (напроти); місто Київ, вулиця Л. Руденко/вул. Мишуги; місто Київ, проспект Науки, 68; місто Київ, вул. Жилянська, 107/17 вул. Старовокзальна; місто Київ, проспект А.Глушкова/автостанція «Південна»; місто Київ, вул. Саперно-Слобідська у напрямку руху до Південного мосту (115м до першого надземного пішохідного переходу); місто Київ, вулиця Генерала Жмаченка/65м від перетину з проспектом Алішера Навої; місто Київ, вулиця Міська, на розі з вулицею Стеценка; місто Київ, вул. Малиновського, 1; місто Київ, вул. Вадима Гетьмана, 36; місто Київ, вулиця Полярна, 120м від вулиці Богатирської; місто Київ, вул. М.Василенка, 350м до бульвару І.Лепсе; місто Київ, вулиця Лугова, з'їзд з вул. Богатирської (на розподільчому трикутнику); місто Київ, вулиця Стеценка/між стовпами ел.опор №33 та №35; місто Київ, вулиця Будівельників 21/9 /бульвар Верховної Ради.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «КРАШ» (юридична адреса: 01034, м. Київ, вул. Прорізна, 16/2; ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур