Справа № 766/18393/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/18393/17

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області, ухвалену в порядку ст.183-2 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) 29.11.2017 року в м. Херсоні по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області) про визнання незаконною відмову про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням даних про нараховану та виплачену матеріальну допомогу у липні 2016 року та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням отриманої в липні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за призначенням довічного грошового утримання, а саме з 16.09.2016 року.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.11.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то правові підстави для її врахування при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсутні.

Таким чином апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 року замінено Херсонське об'єднане УПФУ Херсонської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Як встановлено з матеріалів справи, згідно постанови Верховної Ради України №1515-VІІІ від 08.09.2016 року ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Апеляційного суду Херсонської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

З 16.09.2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Херсонському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Херсонської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

18.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки Апеляційного суду Херсонської області від 07.09.2017 р. від 07.09.2017 року № 93.

Рішенням Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області від 13.10.2017 року № 253/к-1 було відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки включити матеріальну допомогу до суддівської винагороди, з якої обчислено пенсію позивача, немає законних підстав.

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, і її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, а тому належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат та відповідно, входить до структури заробітної плати.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає безпідставними висновки суду першої інстанції та погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому відсутні підстави для її врахування при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI визначено, що суддя, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 133 вказаного Закону № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання.

Спеціальними нормами закону, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає посилання суду першої інстанції на статтю 2 Закону України «Про оплату праці», пункт 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди безпідставним, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованість позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що є безпідставним застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 20 лютого 2012 року, № 21-430а11, 6 листопада 2013 року 21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, а в даному випадку предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того посилання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, на положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 р. справа № 749/951/17, № 736/964/17, від 17.04.2018р. справа №352/1918/17.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись ст. 317 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29.11.2017 року скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Головуючий: суддя Л.Є.Зуєва

суддя О.А.Шевчук

суддя А.Г.Федусик