Справа № 805/2208/18-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 р. Справа№805/2208/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., за участю: секретаря судового засідання Шемет Я.О., позивача ОСОБА_1І,, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Словянськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі УПФ) про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Словянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. 30 січня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця. Однак, рішенням УПФ їй відмовлено у переведення з одного виду пенсії до іншого з посиланням на невідповідність довідки № 1012 від 30.01.2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця пунктам 10,12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року та відсутність довідки про стаж державної служби.

Позивач вважає таке рішення УПФ протиправним, оскільки воно прийнято із порушенням норм чинного законодавства та порушує її конституційні права.

Виходячи з наведеного, позивач просить скасувати рішення УПФ № 6 від 07.02.2018 року про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший (вих. №4068/03 від 07.02.2018 року) та зобовязати відповідача призначити та сплатити пенсію за віком державного службовця з 30 січня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у пятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

16 квітня 2018 року судом постановлена ухвала про витребування доказів зі Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові та просила задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву (надійшов 18.04.2018 року), згідно якого вважає, що довідка №1012 від 30.01.2018 року надана позивачкою для перерахунку пенсії з одного виду пенсії на інший про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) не відповідає вимогам ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу», а саме дані про посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років зазначені станом на грудень 2017 року, а не січнем місяцем 2018 року тобто на день звернення за призначенням пенсії. Крім того, посилається на Типове положення про кадрову службу органу виконавчої влади, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.1996р. № 912, згідно якого, обчислення стажу роботи та стажу державної служби належить до компетенції, підрозділу органу, з яким державний службовець перебуває або перебував у трудових відносинах. Кадрова служба на підставі вивчення записів у трудовій книжці та інших документів визначає стаж державного службовця та видає відповідну довідку про стаж державної служби. Разом з тим, позивачем до документів наданих для перерахунку пенсії довідки про стаж державної служби надано не було.

Враховуючи наведене представник відповідача вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія паспорту (а.с. 8).

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Словянської міської ради від 10.04.2017 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, 84109 (а.с. 13).

29 грудня 2017 року позивач звернулася до ПФУ із заявою, в якій просила перевести її на пенсію державного службовця, згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (а.с. 15).

До вказаної заяви було додано: копію трудової книжки, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію довідки про складові заробітної плати копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідачем відповідно до Закону України «Про звернення громадян» складено відповідь, в якій розяснено, що для переходу на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», позивачу необхідно надати до ПФУ заяву встановленого зразка, довідку про стаж державного службовця та оформлені належним чином довідки про заробітну плату, а саме видані в день звернення за призначенням пенсії (а.с. 16-17).

30 січня 2018 року позивач звернулася до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 2073 про перехід на інший вид пенсії. (а.с. 37). До вказаної заяви було додано: копію трудової книжки; копію паспорту; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби; довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

06 лютого 2018 року рішенням Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 6 позивачу відмовлено у переведенні з одного виду пенсії на інший. У вказаному рішення зазначено, що на день звернення ОСОБА_1 має загальний страховий стаж 39 років 05 місяців 21 день та стаж державної служби 26 років 02 місяці 17 днів (а.с. 19).

Рішення про відмову у призначенні пенсії вмотивовано тим, що для призначення пенсії заявницею надано довідку №1012 від 30.01.2018 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка не відповідає пунктам 10,12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року.

Окрім того, УПФ зазначило, що стаж державної служби обчислюється відповідно до Закону України «Про державну службу» та порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283. Згідно з Типовим положенням про кадрову службу, затвердженим Поставною Кабінету Міністрів України від 2 серпня 1996 р. № 912, обчислення стажу роботи та стажу державної служби належить до компетенції підрозділу органу, з яким державний службовець перебуває або перебував у трудових відносинах. Кадрова служба на підставі вивчення записів у трудовий книжці та інших документів визначає стаж державного службовця та видає відповідну довідку про стаж державної служби.

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача, як таке, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства та порушує її конституційні права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Питання переведення з одного виду пенсії на іншу врегульовано ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2. Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків в органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Таким чином, відмова в переведенні на пенсію державного службовця через відсутність довідки про стаж державної служби позивача, та невідповідність довідки №1012 від 30.01.2018 року вимогам ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу» повністю суперечить нормам чинного законодавства України, в тому числі приписам статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою правління Пенсійного фонду України 17 січня 2017 року № 1-3 затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Як вбачається з вказаної Постанови, саме для державних службовців, які на час звернення за призначенням пенсії працюють на посадах державної служби, зазначаються дані про встановлений особі посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час звернення до ПФУ не працює на посадах державної служби.

Таким чином, відповідач не має законних підстав вимагати від позивача довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця із зазначенням даних про встановлений особі посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії.

Суд також вважає необґрунтованими посилання УПФ на Типове положення про кадрову службу органу виконавчої влади, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 2 серпня 1996 р. № 912, оскільки вказаний нормативно-правовий акт втратив чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2016 року № 465.

Окрім визначеного, суд звертає увагу на наступне.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що УПФ повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та обєктивного розгляду заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, виходячи з тих обставин, що склалися.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення УПФ про відмову ОСОБА_1 в переведенні з одного виду пенсії на інший, прийнято не на підставі Конституції та законів України, а отже підлягає скасуванню.

Між тим, щодо позовних вимог про зобовязання відповідача призначити та сплатити пенсію за віком державного службовця з 30.01.2018 року, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати стаж державної служби позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.01.2018 року про переведення з одного виду пенсії на інший з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 6 від 06 лютого 2018 року про відмову в переведенні з одного виду пенсії на іншій.

Зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, № 2073 від 30 січня 2018 року про перехід на іншій вид пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Словянськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ((місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 87547, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 469 (чотириста шістдесят девять) гривні 87 копійок.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини 25 квітня 2018 року.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Лазарєв В.В.