Справа № 404/240/18
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/240/18
Номер провадження 2-а/404/260/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Муравйової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2, Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просила скасувати постанову виконуючого обов'язки заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 від 19 грудня 2017 року в справі про порушення митних правил №5885/20900/17 та закрити справу; стягнути із відповідача на її користь витрати на оплату правової допомоги у сумі

4 250 ,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань.

Позовну заяву мотивувала тим, що виконуючим обов'язки заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 при розгляді справи та винесенні постанови порушено вимоги п.1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 копії «ОСОБА_3 з електронного журналу обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення по ТЗ Р999ВР», долученого до матеріалів, 08.03.2017 року, ввезла на митну територію України транспортний засіб «LAND ROVER FREELANDER» номер MD P999BP. В графі даного журналуМета зазначено особисте користування, а в графі режим зазначено Тимчасове ввезення до 1 року. Вважає, що ввезла на митну території України транспортний засіб саме в режимі тимчасового ввезення. ОСОБА_3 «ОСОБА_3 з електронного журналу обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення по ТЗ Р999ВР», з дня ввезення на митну територію України і до дня складання протоколу про порушення митних правил №5885/20900/17, митний режим тимчасового ввезення даного транспортного засобу не змінювався ні за її заявою , ні за ініціативою будь-якого митного органу України. Тобто, складання протоколу про порушення митних правил №5885/20900/17 відносно неї за порушення строку транзитного переміщення транспортного засобу «LAND ROVER FREELANDER» номер MD P999BP, є незаконним, оскільки даний транспортний засіб не був поміщений в митний режим транзиту, а отже, в її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.470 МКУ.

Крім того, виконуючим обов'язки заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 при розгляді справи та винесенні постанови порушено вимоги п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Таким чином, якщо і припустити, що нею вчинене правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого статтею 95 МКУ строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, таке правопорушення є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче. Правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МКУ , є вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки транспортного засобу , передбаченого ст.95 МКУ, у даному випадку 19.03.2017 року, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення мало би бути накладене на неї до 19.09.2017 року.

Разом з цим, виконуючим обов'язки заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 при розгляді справи та винесенні постанови порушено вимоги ч.1 ст.268 КУпАП та ст. 526 МКУ, якими визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та за її відсутності, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Проте, відповідачем було проігроновано клопотання адвоката про перенесення розгляду справи на іншу дату .

Крім того, позивач подала до позовної заяви клопотання про поновлення їй строку звернення до суду на оскарження постанови від 19.12.2017 року, оскільки лише 04.01.2018 року вона отримала дану постанову на її електронну поштову скриньку (скріншот сторінки електронного поштового ящика додається) (а.с.7-8).

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови від 19 грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8 500,00 грн. . Прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 про скасування постанови та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін ( а.с.36-37).

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково зазначив, що позивачем було оплачено витрати на правову допомогу в сумі 4500,00 грн., про що складено акт наданих послуг по договору надання правової допомоги від 01.12.2017 року , які в разі задоволення заявлених вимог, також підлягають до стягнення із відповідача. Повідомляє, що судом також було прийнято постанову у справі про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 Митного кодексу України відносно позивача, якою закрито провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України , в зв»язку з відсутністю в її діях складу такого правопорушення.

Відповідач - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно.

Співвідповідач, який був залучений за клопотанням позивача 23.02.2018 року ( а.с. 75) - Львівська митниця Державної фіскальної служби України, його представник в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно, подав відзив на позов, просив у задоволенні вимог відмовити. Посилається на те, що 20.11.2017 близько 10 години 56 хвилин в зону митного контролю по смузі руху, «Зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС з України до РП під керуванням громадянки ОСОБА_1 слідував транспортний засіб «LAND ROVER FREELANDER» номер MD P999BP, кузов № НОМЕР_1. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України спрацювала АСАУР (коди: 000 "По особі ОСОБА_1 є орієнтування.") встановлено, що громадянка ОСОБА_1 08.03.2017 р. о 14:45:39 через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки «LAND ROVER FREELANDER» номер MD P999BP, кузов № НОМЕР_1 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів. ОСОБА_3 з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 20.11.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений. На момент перетину кордону відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МКУ зазначеною особою подано не було. У відповідності до ст. 192 МКУ до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортних засобів, в термін до завершення строку транзиту вказана громадянка не зверталася.

Щодо твердження позивача про те, що ввезла транспортний засіб у

митному режимі тимчасове ввезення, то вона являється резидентом і ввозила автомобіль в митному режимі транзит, а відмітка в її паспорті про тимчасовий консульський облік в Молдові не відповідає дійсності, так як у відповідності до листа Кіровоградської митниці від 10.11.2017 р. вих. №819/7/11-70/20 було встановлено, що вказана громадянка є резидентом України і не може користуватись пільгами громадянина-нерезидента та вправі в'їжджати на територію України в митному режимі «транзит» лише на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України. Більше того, згідно листа посольства України в Республіці Молдова від 28.08.2017 року відмітка в паспорті позивачки про тимчасовий консульський облік не відповідає дійсності.

Щодо твердження позивача про пропуск строку притягнення до відповідальності, то згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто , ст. 467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень. Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати, як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д. Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

В силу ст. 205 КАС України, суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши виступ представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити , з наступного.

ОСОБА_3 п.57 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі;

На підставі ч.2 ст.181 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, № 435-IV рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Відповідно п.60 ст.4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Відповідно до ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Судом встановлено, що постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 №5885/20900/17 від 19 грудня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму

8 500,00 гривень.

Позивачку визнано винною в тому, що 20.11.2017 близько 10 години 56 хвилин в зону митного контролю по смузі руху, «Зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС з України до РП під її керуванням слідував транспортний засіб «LAND ROVER FREELANDER», реєстраційний номер P999BP, кузов № НОМЕР_1. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України спрацювала АСАУР (коди: 000 "По особі ОСОБА_1 є орієнтування") встановлено, що громадянка ОСОБА_1 08.03.2017 р. о 14:45:39 через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ввезла на митну територію України автомобіль марки «LAND ROVER FREELANDER», р/н P999BP, кузов № НОМЕР_1 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів.

У відповідності до листа Кіровоградської митниці від 10.11.2017 року вих.№819/7/11-70/20 було встановлено, що вказана громадянка є резидентом України і не може користуватись пільгами громадянина-нерезидента та вправі в'їжджати на територію України в митному режимі транзит лише на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

ОСОБА_3 з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 20.11.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений. На момент перетину кордону відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МКУ зазначеною особою подано не було.

У відповідності до ст. 192 МКУ до найближчого органу доходів та зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортних засобів, в термін до завершення строку транзиту вказана громадянка не зверталася ( а.с. 26-28).

Зазначене порушення зафіксовано в присутності ОСОБА_1 протоколом про порушення митних правил №5885/20900/17 від 20 листопада 2017 року, яка відмовилась від підпису протоколу та одержання його примірника. 22 листопада 2017 року за вих. №15585/13-70-26/Т/29 на адресу ОСОБА_1 у відповідності до ст. 494 МК України, направлено примірник протоколу про порушення митних правил ( а.с. 51-54).

ОСОБА_3 ч. 8 ст. 494 МК України, у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Як встановлено судом підставою для поміщення у вказаний режим стало те, що у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР 409571, виданого ОСОБА_1 наявна відмітка Прийнята на консульський облік в Посольстві України в Республіці Молдова за надписом Постійно з 15.07.2013 року, засвідчена підписом посадової особи та печатками консульського відділу №1 Консульського підрозділу Посольства України в Республіці Молдова. ОСОБА_3 відповіді Посольства України в Республіці Молдова №6136/17-522/5-1929 КП від 28.08.2017 року, отриманої Кіровоградською митницею ДФС, зазначена громадянка на консульському обліку в Посольстві не перебувала, а відтиски прямокутного штампу, круглої печаті та копії підписів консульських посадових осіб, які виконували відповідні консульські дії в Посольстві, не відповідають дійсності ( а.с.62).

ОСОБА_3 з електронного журналу обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення по ТЗ P999BP, зазначено «Мета»- особисте користування, «Режим»- тимчасове ввезення до 1 року, « Канал»-зелений коридор ( а.с. 15).

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу та без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

ОСОБА_3 із статтями 90, 93, 102 МК України переміщений у митному режимі транзит автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні використовуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення передбаченого законом строку.

Статтею 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільної транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

ОСОБА_3 із главою 55 pозділу XII МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обовязковим письмовим декларуванні цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобовязання, застосування заходів гарантування, тощо).

Частиною 1 ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_3 із ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України регламентується ст. 380 МК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є обєктом оподаткування митними платежами.

В свою чергу, для громадян-резидентів зазначеною статтею передбачено інші умови ввезення транспортних засобів особистого користування.

Частиною 3 статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Провадження у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ МК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 489 МК України).

ОСОБА_3 статті 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Положеннями статті 497 Кодексу визначено, що у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь, зокрема, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

ОСОБА_3 статті 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до статті 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Суд погоджується із позицією позивача та вважає, що ОСОБА_1 ввезла на митну території України транспортний засіб саме в режимі тимчасового ввезення. ОСОБА_3 «ОСОБА_3 з електронного журналу обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення по ТЗ Р999ВР», з дня ввезення на митну територію України і до дня складання протоколу про порушення митних правил №5885/20900/17, митний режим тимчасового ввезення даного транспортного засобу не змінювався ні за її заявою , ні за ініціативою будь-якого митного органу України. Тобто, складання протоколу про порушення митних правил №5885/20900/17 відносно позивачки за порушення строку транзитного переміщення транспортного засобу «LAND ROVER FREELANDER» номер MD P999BP, є незаконним, оскільки даний транспортний засіб не був поміщений в митний режим транзиту, а отже, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України.

При цьому, суд критично ставиться до посилання відповідача на той факт, що

ОСОБА_1 являється резидентом і ввозила автомобіль в митному режимі транзит, а відмітка в її паспорті про тимчасовий консульський облік в Молдові не відповідає дійсності, так як у відповідності до листа Кіровоградської митниці від 10.11.2017 р. вих. №819/7/11-70/20 було встановлено, що вказана громадянка є резидентом України і не може користуватись пільгами громадянина-нерезидента та вправі в'їжджати на територію України в митному режимі «транзит» лише на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України та згідно листа посольства України в Республіці Молдова від 28.08.2017 року відмітка в паспорті позивачки про тимчасовий консульський облік не відповідає дійсності.

Так, постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2018 року, яка була залишена без змін 28 березня 2018 року суддею Апеляційного суду Кіровоградської області по справі №3/405/116/18 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності про порушення митних правил за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, закрито провадження у даній справі , в звязку з відсутністю в її діях складу правопорушення. Судами було встановлено , що

під час досудового розслідування двома слідчими підрозділами, як м. Кропивницького, так і Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, не підтверджено факту підробки відтисків прямокутного штампу, круглої печаті та копії підписів консульських посадових осіб, які виконували відповідні консульські дії в Посольстві України в Республіці Молдова, про що свідчать постанови слідчих про закриття кримінальних проваджень.Повідомлення з Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області та Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області в яких зазначено, що за наслідками перевірки зазначених фактів органами досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000725 від 20.11.2017 року та № 0012622 від 11.11.2017 року, прийнято рішення про їх закриття на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 4 ст. 358 КК України, тобто в ході досудового розслідування не підтверджено факт підробки таких документів ( а.с. 104-115 ).

Відповідно до ст. 10 КУпап адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд погоджується з позицією позивача про порушення відповідачем вимог ч.1 ст. 268 КУпАП та ст. 52 МУК, якими визначено, що справа

про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та за її відсутності, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідачем було проігноровано клопотання представника позивача про перенесення розгляду справи на іншу дату та не враховані заперечення по справі про порушення митних правил.

Що стосується тверджень позивача про порушення строків притягнення до відповідальності, та заперечень відповідача , суд зазначає наступне.

Статтею 467 МК України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення.

ОСОБА_3 із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

На думку суду, вчинене позивачем правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого ст.95 Митного кодексу України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися як триваюче.

З урахуванням наведеного, оскільки правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України, є вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки транспортного засобу, передбаченогост.95 Митного кодексу України, у даному випадку 19.03. 2017 року, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, мало бути накладене на позивача до 19.09. 2017 року. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення 19.12. 2017 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є незаконним.

Виходячи з наведеного, суд відхиляє твердження представника відповідача щодо правомірності строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Приймаючи рішення, суд враховує правову позицію, викладену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

При цьому, із самого протоколу про порушення митних правил видно, що у митного органу була в наявності вся необхідна для своєчасного складання протоколу інформація (інформація з ЄАІС).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

ОСОБА_3 із частинами третьою - п'ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин сьомої, дев'ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на професійну правничу допомогу суд вважає співмірними із складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, оскільки жодних доказів зворотного матеріали справи не містять.

З врахуванням зазначеного на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, зокрема Львівської митниці Державної фіскальної служби України, витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 4250,00 грн. (а. с. 67-70) .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2, Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови -задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 19 грудня 2017 року №5885/20900/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

Провадження у справі про порушення митних правил - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 4 250,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: вул. Шульгіних (Калініна), 41 кв. 73, м. Кропивницький, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

відповідач: в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2, місцезнаходження:вул. Костюшка,1, м. Львів;

відповідач: Львівська митниця Державної фіскальної служби України, місцезнаходження: вул. Костюшка,1, м. Львів;

Повне судове рішення складено 25.04.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда