Справа № 415/640/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 415/640/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду з Лисичанського міського суду Луганської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про призупинення (припинення) виплати пенсії позивачу;

- зобовязати відповідача поновити виплату пенсії позивачу та утриматись від подальшого призупинення її виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є пенсіонером за віком з 04.02.1992 та отримувала пенсію в управлінні Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області, проте з серпня 2014 року виплату пенсії позивачу було припинено.

На думку позивача, діями щодо неперерахування та невиплати пенсії відповідач грубо порушив її права, позбавивши єдиного джерела існування.

Позивач зверталась до начальника управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області із заявою про поновлення пенсійних виплат та сплату заборгованості по ним, в якій, керуючись ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 19, 24, 46. 64. 92 Конституції України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 8. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-ІУ «Про боротьбу з тероризмом», ст. 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», п. 1 п.п. 20 Розпорядження КМУ від 02.12.2015 р. № 1275-р, ст. ст. 2. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії дискримінації в Україні», просила поновити їй виплату пенсії за віком та виплатити виниклу заборгованість.

У відповідь на заяву позивача відповідач листом від 23.10.2017 № З/С-7 у задоволенні вимог позивача відмовив.

На думку позивача, невиплата пенсії могла статися через прийняття відповідачем рішення про призупинення її виплати, проте про прийняття такого рішення позивачу невідомо, будь-яка письмова інформація з цього приводу відповідачем не надсилалась.

Позивач проживає на території непідконтрольній українській владі та з цього приводу зазначає, що право громадянина на призначення йому пенсії не може пов'язувати з такою умовою, як постійне місце проживання (реєстрація місця проживання), а держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія.

Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, - залишено без руху.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.05.2018 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 постановлено подальший розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 квітня 2018 року.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибула у судове засідання, розгляд справи просила проводити без її участі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибув у судове засіданні, розгляд справи просив проводити без його участі.

29.03.2018 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено наступне.

Станом на 22.03.2018 ОСОБА_1 на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області не перебуває. Згідно Центральної бази даних одержувачів пенсій ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, 94214 та дата останнього нарахування пенсії управлінням Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області ОСОБА_1 - 04.07.2014.

Надати копію пенсійної справи ОСОБА_1 управління не має можливості, оскільки всі архіви управління, у тому числі і пенсійні справи осіб, що перебували на обліку в управлінні, зокрема і матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 залишилися за попереднім місцем розташування управління у м. Алчевську, на тимчасово окупованій території.

На сьогоднішній день державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій лише внутрішньо переміщеним особам, права яких захищено Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. Іншого законодавством не передбачено. ОСОБА_1 не скористалася нормами вищезазначеного закону. Згідно Центральної бази даних одержувачів пенсій ОСОБА_1 не є внутрішньо переміщеною особою, не зареєстрована на території, яку контролює українська влада. ОСОБА_1 продовжує проживати на непідконтрольній території, на якій поштові відділення та відділення банків, які контролюються українською владою, не працюють. Виходячи з зазначеного, управління виплатити пенсію не має можливості.

Крім того, управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області на цей час не здійснює повноваження щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсій, оскільки не має технічної можливості призначати, перераховувати та виплачувати пенсії. Таким чином, на думку відповідача, дії управління щодо припинення виплати пенсії за віком позивачу є правомірними, а позов є необґрунтованим.

Відповідно до частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, просп.Металургів, 20/48 (а.с.14-16, 30-31).

Позивач є пенсіонером за віком з 04.02.1992 довічно та отримувала пенсію в управлінні Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області до липня 2014 року включно (а.с.13,16,34,46).

На звернення позивача управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області листом від 23.10.2017 № 3/С-7 розяснило ОСОБА_1 про те, що на теперішній час вирішено питання щодо виплати пенсії особам, які перемістилися з районів проведення антитерористичної операції. Повідомлено, що виплата здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Також розяснено, що відповідно до пункту І постанови правління Пенсійного фонду України № 9-1 від 12.05.2015 «Про здійснення повноважень з обслуговування страхувальників» та постанови правління Пенсійного фонду України № 19-і від 16.08.2016 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 12 травня 2015 року № 9-1» обслуговування страхувальників, які перебувають на обліку в управліннях Фонду, шо тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на період проведення антитерористичної операції, зокрема здійснення обліку платежів, що надходять на рахунки органів Пенсійного фонду України, відкриті в установах AT «Ощадбанк», прийняття звітності, передбаченої законодавством, зняття з обліку страхувальників в органах Пенсійного фонду України, надання довідок, встановлених законодавством, формування звітності та виконання завдань, передбачених підпунктами 2-4. 6. 9-12, 16. 19 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, здійснюється управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також обєднаним управлінням Донецької та Луганської областей згідно з додатком до цієї постанови.

Серед зазначених функцій питання призначення (перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства, яке передбачено п.п.7 п.4 Положення про управління відсутнє. Вищезазначеними постановами управління не було наділено функціями призначення (перерахунку) та виплати пенсії, внаслідок чого вирішити питання поновлення виплати пенсії та сплати заборгованості управління не може, що також зумовлено відсутністю технічної можливості (а.с.32-33).

Вважаючи зазначений лист УПФУ в м.Алчевську відмовою у задоволенні вимог про поновлення пенсійних виплат, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 5 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообовязковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно зі статтею 10 Закону України Про пенсійне забезпечення 05.11.1991 № 1788-XII пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 85 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

За статтею 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону № 1058-IV зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. Так, у частині першій цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, остання виплата пенсії позивачу була здійснена у липні 2014 року (а.с.46).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Згідно з частиною третьою статті 11 Прикінцеві та перехідні положення наведеного Закону закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Луганська область включено м. Алчевськ, де зареєстрована позивач.

З 22.11.2014 набрав чинності Закон України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 № 1706-VII (далі Закон № 1706-VII), яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Обєднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 14 Закону № 1706-VII передбачено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовими заявами можуть проводитись публічним акціонерним товариством Укрпошта (далі - ПАТ Укрпошта) з доставкою додому за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб.

Отже, умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується відповідною довідкою.

Таким чином, з системного аналізу діючого законодавства вбачається, що відновлення виплати пенсій можливе за умови реєстрації громадянина пенсійного віку як внутрішньо переміщеної особи.

З листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 13.04.2018 № 4854/07 вбачається, що за даними Центральної бази отримувачів пенсії ОСОБА_1 нарахування пенсій проводилось по липень 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області.

Пенсіонер в подальшому не звертався за поновленням виплати пенсії до іншого органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному постановами Кабінету Міністрів України №637 від 5 листопада 2014 р. та №595 від 7 листопада 2014 р. № 595 . Документація управління, у тому числі пенсійні справи, залишились в приміщенні установи в м.Алчевськ. Електронні пенсійні справи осіб, які не звертались за відновленням виплати пенсій, як переміщені особи, до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та управління Фонду в м.Алчевську не передавались (а.с.67,68).

Натомість, постановою КМУ від 07.11.2014 року за № 595 було затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі Порядок) та зобовязано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 01 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Відповідно до пункту 2 Порядку у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади; казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням у населених пунктах на тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2016 року, визнаний незаконним та не чинним з моменту прийняття пункт 2 зазначеного Порядку.

Разом з тим, пунктом 8 Порядку, який не визнаний незаконним та нечинним, передбачено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з наказом головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №11 від 12 листопада 2014 року управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області () здійснило зміну юридичної адреси та на теперішній час зареєстроване за адресою місто Сватове, площа 50 річчя Перемоги, будинок 38 (а.с.51-53, 69-73).

Таким чином, судом установлено, що УПФУ в м.Алчевську Луганської області переміщено в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 станом на дату розгляду справи не зареєстрована як внутрішньо переміщена особа та не зверталась за поновленням виплати пенсії.

При цьому, суд зауважує, що 06.08.2014 Правління Національного банку України прийняло Постанову № 466, якою встановлено: ураховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року 436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями 3, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України "Про Національний банк України", статтею 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Законом України "Про боротьбу з тероризмом", розділом I Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", Правління Національного банку України постановлено:

1. Банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

2. Небанківським установам та національному оператору поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, призупинити операції з приймання/виплати переказу коштів з/на території, які не контролюються українською владою.

Банки до повного відновлення діяльності вправі надавати клієнтам послуги за допомогою засобів мобільного обслуговування.

Згідно листа в.о. директора Луганської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта від 26.10.2017 № 594 з 07.11.2014 УДППЗ Укрпошта не здійснює пересилання пошти та тимчасово послуги поштового звязку не надаються у Луганській області, зокрема, у м. Алчевську.

Суд звертає увагу позивача на те, що право на пенсійне забезпечення здійснюється не тільки шляхом нарахування пенсії, а й фактичним отриманням нарахованих сум, що не можливо без відновлення роботи банківської системи на території населених пунктів, які не контролюються українською владою.

Згідно частин 2, 3 ст. 7 Закону № 1706 Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Отже, позивач не позбавлена права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території.

Суд вважає, що право позивача на отримання пенсії не порушено, оскільки в даному випадку, з метою здійснення своїх прав, остання має право звернутися до будь-якої установи Пенсійного фонду України, яка розміщена на території, що підконтрольна Україні, для отримання пенсії.

Одночасно суд зазначає, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в м.Алчевську про призупинення виплати їй пенсії. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що ПФУ в м.Алчевську рішення про відмову у виплаті пенсії позивачу не приймалось, а листом від 23.10.2017 №3/С-7 лише розяснено право позивача на продовження виплати пенсії як внутрішньо переміщеній особі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про призупинення (припинення) виплати пенсії позивачу, однак матеріалами справи встановлено, що ПФУ в м.Алчевську рішення про відмову у виплаті пенсії позивачу не приймалось, а листом від 23.10.2017 №3/С-7 лише розяснено право позивача на продовження виплати пенсії як внутрішньо переміщеній особі.

В даному випадку позивачем не доведено ґрунтовності своїх вимог та відповідність їх діючому законодавству.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 19.03.2018 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 704,80 грн за подання до суду позовної заяви до управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії у адміністративній справі № 415/640/18 до ухвалення судового рішення у справі.

У звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача та підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 7-9, 19, 20, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 295, пунктом 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 94200, Луганська область, м.Алчевськ, Просп.Металургів, 20/48) до Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_2