Справа № 444/3064/17
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/3064/17
Провадження № 2-а/444/43/2018
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №5807/20900/17 від 19 грудня 2017 року,-
В С ТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №5807/20900/17 від 19 грудня 2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 листопада 2017 року Державною фіскальною службою України було складено протокол №5807/20900/17 про порушення митних правил, а 19 грудня 2017 року Львівською митницею Державної фіскальної служби України було складено постанову у справі про порушення митних правил №5807/20900/17, відповідно до змісту якої його було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.
Вважає, що вищевказана постанова винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих ним доказів, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.
Зазначає, що 09.11.2014 року через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» в митному режимі « транзит» він ввіз на митну територію України автомобіль «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 .
10 листопада 2014 року, 13 січня 2016 року було подано клопотання Жовківським районним військовим комісаріатом до начальника Львівської обласної митниці ДФС про те, що на виконання Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» він призваний на військову службу 18.03.2014 року у зв`язку з тим, що сталася обставина військової події та у відповідності до вимог пункту 1 ст. 192 МК України просили подовжити термін перебування автомобіля марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 на митній території України на час проведення мобілізації, починаючи з 18 березня 2014 року у зв`язку з його призовом на військовому службу при частковій мобілізації для виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, незалежності України, оскільки він фізично не може виконати свої зобов`язання перед митним органом України про вивезення транспорту з території України.
Однак, митним органом жодним чином не було відреаговано на такі клопотання, тобто не було вказано алгоритму дій для своєчатного вивезення транспортного засобу за межі України.
Стверджує, що його перебування у складі Збройних сил України підтверджується наказами військового керівництва. Звільнений від проходження військової служби він був 11.11.2017 року згідно наказу військового комісара Жовківського РВК № 150 від 11.11.2017 року.
А тому вважає, що строки транзитного перевезення транспортного засобу та письмового повідомлення відповідача про ці обставини були порушені без наявності його умислу, а внаслідок непереборної сили.
Таким чином, на його думку, оскаржувана постанова винесена відповідачем без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Львівської митниці не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.
Звертає увагу, що на виконання Указу Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» він був мобілізований і перебував на військовій службі і йому було заборонено покидати територію України, тому він не міг забезпечити вчасного перетину автомобілем державного кордону, що виключає його адміністративну відповідальність за це.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить такі задоволити. Додатково пояснив, що військовим керівництвом було заборонено йому як і іншим військовослужбовцям покидати територію України протягом всього періоду проходження військової служби, а тому він фізично не міг вивезти автомобіль за межі території України. Ствердив, що в той час, коли інші уникали обов`язку захисту Вітчизни, він навпаки проявив ініціативу цьому, що підтверджується перебуванням в складі Збройних сил України з 18.03.2014 року по 11.11.2017 року. Спочатку йому, як й іншим військовослужбовцям дозволялося ввозити транспортні засоби в режимі транзит, перетинати державний кордон України, однак в подальшому це було заборонено. Вважає, що в нього не було жодного умислу на порушення митних правил, а те порушення, яке стало підставою для винесення оскаржуваної постанови вчинене внаслідок обставин непереборної дії. Накладене на нього стягнення є надто суворим та значно погіршить матерільне становище його сім`ї. Крім того, на даний час автомобіль ним вивезений за межі митної території України, тобто ним добровільно усунуто правопорушення. Просить скасувати оскаржувану постанову в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначено, що на момент перетину кордону відповідних документів, що підтверджували б факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України позивачем подано не було. А ті пояснення та копії документів, які були надані в подальшому позивачем не спростовують вчинення ним правопорушення.
Звертають увагу, що позивач проходив службу в зоні АТО з 04.04.2016 року, а ввіз на митну територію України транспортний засіб 09.11.2014 року, тобто в період до 04.04.2016 року в нього була можливість завершити митний режим шляхом вивезення транспортного засобу за межі митної території України.
Зазначають, що гр. ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строків митного режимі транзит не звертався.
А тому вважають, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, просять суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.
Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Так як представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позовну заяву, позивач вважає, що справу можна розглядати без його участі, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.
Заслухавши думку позивача, вивчивши відзив відповідача на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
З копії постанови в справі про порушення митних правил № 5807/20900/17 від 19.12.2017 року, винесеної в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС- Пономаренко Володимиром Олександровичем вбачається, що 14.11.2017 року о 09 год. 20 хв. громадянин України ОСОБА_1 в якості пасажира прямував у приватну поїздку з України до Республіки Польща через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символами червоного кольору «червоний коридор» в автомобілі марки «Mercedes-Benz Vito 115 CDI», р.н. НОМЕР_2 . Даний автомобіль переміщував на лаветі з р. н. НОМЕР_3 інший автомобіль, який є у несправному стані та належить ОСОБА_2 , а саме: «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 . У ході митного контролю та оформлення було встановлено, що згідно АСМО «Інспектор» та ЦБД ЄАІС ДМСУ гр. ОСОБА_2 09.11.2014 року через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений корвдор» в митному режимі «транзит» ввіз на митну територію України автомобіль «Opel Astra», р/н НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

Станом на 14.11.2017 року інформація в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України щодо вивезення за межі митної території України чи поміщення в інший митний режим автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , громадянином ОСОБА_2 відсутня.

Вважав, що гр. ОСОБА_1 не доставив транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення та перевищив встановлений МК України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митних контролем до органу доходів і зборів призначення, більш ніж на десять діб.

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень України.
Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Нормами статей 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Згідно з пунктом 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України "товар" - будь-яка рухома річ, у тому числі така, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином, поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із протоколу та постанови в справі про порушення митних правил № 5807/20900/17 від 14.11.2017 та 19.12.2017 року відповідно вбачається, що позивач перевищив встановлений строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, терміном більше, ніж на 10 діб.

Однак, згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України, а саме такі обставини, коли внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили транспортний засіб не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення.

Із наказу військового комісара Жовківського районного військового комісаріату Львівської області по стройовій частині № 8 від 18.03.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 призвано на військову службу рядовим ІНФОРМАЦІЯ_1 і він приступив до виконання службових обов`язків.

Транспортний засіб був ввезений 09.11.2014 року, оскільки як пояснив сам позивач, військовим керівництвом не заборонялося на той час військовослужбовцям перетинати державний кордон України і відповідно ввозити транспортні засоби в режимі транзит.

З клопотання Жовківського районного військового комісаріату № 2898 від 10.11.2014 року, тобто на наступний день після ввезення позивачем транспортного засобу, клопоталося перед начальником Львівської митниці ДФС про продовження терміну перебування автомобіля марки Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 на митній території України на час проведення мобілізації починаючи з 18 березня 2014 року до терміну демобілації солдата або закінчення антитерористичної операції на сході України.

Клопотання було мотивоване тим, що сталася обставина військової події внаслідок якої ОСОБА_1 був призваний на військову службу при частковій мобілізації для виконання свого конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, незалежності України, а тому фізично не міг виконувати свої зобов`язання перед митним органом України про вивезення транспорту з території України.

На дане клопотання Львівською митницею ДФС жодним чином не було прореаговано, що підтверджується відсутністю будь-якого письмового документа в матеріалах справи.

В подальшому через 1 рік, а саме 19.03.2015 року ОСОБА_1 призвано Жовківським РВК водієм відділення забезпечення Жовківського районного військового комісаріату Львівської області ВОС-837037 А, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 46 від 19.03.2015 року.

З витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 8-РС від 04.04.2016 року вбачається, що з ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби строком на шість місяців, а з витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 26-РС від 13.09.2016 року вбачається, що з ним укладено новий контракт про проходження військової служби строк на шість місяців з 04 жовтня 2016 року до 04 квітня 2017 року.

В подальшому з ОСОБА_1 укладено новий контракт про проходження військової служби строк на шість місяців з 04 квітня 2017 року до 04 жовтня 2017 року, що підтверджується копією витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 8-РС від 31.03.2016 року.

З копії довіки № 2172 від 07.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 12.06.2017 року по 07.10.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, н. п. Торець, Донецької області.

11.11.2017 року ОСОБА_1 визнано таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 , виключено зі списків особового складу Жовківського РВК Львівської області. Його вислуга років у Збройних силах становить: календарна-03 роки 07 місяців 11 днів, пільгова- 07 місяців 20 днів, що стверджується копією з витягу з Наказу військового комісара Жовківського РВК Львівської області (по стройовій частині) № 150 від 11.11.2017 року.

Наведене дає підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу з 18.03.2014 року до 11.11.2017 року.

Суд враховує пояснення ОСОБА_1 в судому засіданні про те, що військовим керівництвом було заборонено в тому числі і йому покидати протягом цього періоду територію України.

Суд звертає увагу, що з оскаржуваної постанови вбачається, що 14.11.2017 року позивач доставив транспортний засіб «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 на лаветі до митного органу, тобто через три дні після звільнення від проходження військової служби.

Наведене свідчить про добросовісність та намагання ОСОБА_1 в найкоротші терміни після усунення обставин, а саме військової служби, припинити порушення митних правил.

Судом беруться до уваги й інші клопотання Жовківського РВК, зокрема від 13.01.2016 року за № 51, від 11.11.2017 року № 3786 в якому клопоталося перед митним органом про продовження терміну перебування автомобіля марки Opel Astra F з номерним знаком НОМЕР_1 на митній території України строком на час проведення мобілізації, починаючи з 09.11.2014 року до терміну демобілізації військовослужбовця ОСОБА_1 , виготовлення документів, що дозволять йому перетинати митний кордон України.

Слід звернути увагу, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 було складено 14.11.2017 року, тобто більше ніж через 1,5 роки після надіслання йому листа Львівською митницею ДФС № 13-70-26/к/29-16554 від 23.12.2015 року про те, що йому необхідно з`явитися 25.01.2016 року з 09 до 16 год. 00 хв. до Львівської митниці ДФС з метою вирішення справи щодо складання протоколу про порушення митних правил. ОСОБА_1 попереджалося, що у разі неявки буде складено протокол про порушення митних правил у відповідності до Митного кодексу України без його участі.

Однак, такого протоколу в цей день складено не було, що свідчить про те, що відповільна особа відповідача розуміла про поважність причин не вивезення ОСОБА_1 транспортного засобу за межі території України.

Відповідно до статті 458 ч. 1 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст. 460 MK України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.
В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму,затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 р. №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище ( замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або і нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій із товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.
Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин і непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови неможливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.
Всупереч твердженням відповідача у відзиві, суд вважає, що ті клопотання, які подавалися Жовківським РВК до Львівської митниці ДФС є підтвердженням вчасного інформування наближчого митного органу про ообставини непереборної сили.
Суд враховує, що виконання ОСОБА_1 військового обов`язку, в тому числі і добровільного, на захист суверенітету та незалежності України заслуговує на повагу як зі сторони суспільства, так і зі сторони держави, частиною якої судова влада.
На переконання суду, проходження військової служби в період з 18.03.2014 року по 11.11.2017 року є непереборною обставиною, що звільняє позивача від порушення митних правил.
Непереборна обставина- проходження військової служби ОСОБА_1 належним чином підтверджене документами, які знаходяться в матеріалах справи та яким судом під час розгляду справи надано детальну оцінку.
На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до переконання, що усунення тих непереборних обставин, які виникли, потребувало певного часу для відновлення можливості позивачу перемістити транспортний засіб з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, про що відповідача було повідомлено клопотаннями керівництва ОСОБА_1 . Обставини непереборної сили, які існували у позивача, не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.
Суд враховує, що позивачу було заборонено в подальшому під час проходження війської служби покидати територію України, а після закінчення військової служби ним протягом 3 днів було вивезено транспортний засіб ввезений в режимі транзит за межі митної території України, де він і перебуває на даний момент як пояснив позивач.
Тобто, після усунення обставин неперебороної сили позивачем з дотриманням терміну встановленого законодавством було вивезено транспортний засіб.
Відтак, всі дії позивача, як і його керівництва були спрямовані на запобігання порушень митних правил та для дотримання вимог чинного законодавства України.
Відтак, аналізуючи подані позивачем документи та докази, відповідач дійшов хибного висновку про порушення позивачем митних правил.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення на нього ніністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідачем жодним чином не доведено, що позивач як передбачено ст. 458 Митного кодексу України вчинив протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, не довів, що дії позивача були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем.
За таких обставин адміністративний позов слід задовольнити повністю, оскільки Львівською митницею ДФС неправомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил.
Суд розглядаючи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 перевірив законність, правомірність винесення оскаржуваної постанови як в частині накладення адміністративного стягнення так і вцілому. Суд врахував, що в судовому засіданні позивач просив скасувати оскаржувану постанову повністю, а не тільки в частині накладення стягнення. В той же час і відзив відповідачем подано на позовні вимоги про скасування постанови в повному обсязі, а не тільки в частині накладення стягнення.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення та враховуючи положення ст. 286 КАС України, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про правопорушення митних правил закрити.
Суд вважає, що позивачем наведені належні докази своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 України, ним обгрунтовано неправомірність накладення адміністративного стягнення, натомість, відповідачем не спростовані твердження позивача належними доказами.
Керуючись ст. 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задоволити.
Скасувати постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України № 5807/20900/17від 19.12.2017 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Справу про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.- закрити.

Апеляційна скарги на судове рішення відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя Р. Й. Зеліско