Справа № 809/467/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/10239/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Пліша М.А., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Надра" до Голови Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 обласна державна адміністрація, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про скасування розпоряджень, -

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_7,

час ухвалення рішення 12:00:09,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 18.09.2017 р.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Надра» звернулося до суду з адміністративним позовом до голови Тисменицької районної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування розпоряджень №125, 126, 127, 128 від 27.02.2017 року, котрими надано дозвіл ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Загвіздянської сільської ради, за межами населеного пункту с.Загвіздя, з подальшою передачею її у власність для індивідуального дачного будівництва.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року позов задоволено повністю.

Постанова мотивована тим, що відповідач не наділений повноваженнями надавати дозволи на розроблення проекту землеустрою для ведення індивідуального дачного будівництва стосовно земельної ділянки, яка відноситься до земель лісогосподарського призначення, а тому оскаржувані розпорядження голови Тисменицької районної державної адміністрації про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою є протиправними.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, третя особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що земельні ділянки загальною площею 0,3495 га, які пропонуються для відведення у приватну власність для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по матеріалах лісовпорядкування не входять до складу і не межують із землями лісового фонду ДП «ОСОБА_3 лісгосп», а комісією Загвіздянської сільської ради було встановлено, що земельна ділянка є вільною. Також вказує, що винесення відповідачем оскаржуваних постанов було здійснено в межах визначених статтею 122 Земельного кодексу України повноважень, так як прийняття даних рішень відноситься до виключної компетенції Тисменицької районної державної адміністрації та приймаються у формі розпоряджень.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Надра» є власником нежитлових приміщень, а саме: кіосків по вул. Набережна ім.В.Стефаника, 45а, м.Івано-Франківськ, що підтверджується рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2010 року у справі №22/88 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.08.2017 року №27132103 (а.с.17-19 т.1).

29.04.2016 року ТзОВ «Укр-Надра» звернулося із заявою та доданими до неї відповідними додатками до голови Тисменицької районної державної адміністрації ОСОБА_2 про надання дозволу на складання проекту відведення з подальшою передачею в оренду земельної ділянки для обслуговування нежитлових приміщень площею 0,3836 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Загвіздя, урочище «За рікою» (а.с.11 т.1).

18.05.2016 року голова Тисменицької районної державної адміністрації надав відповідь за №1388/01-021/163, згідно з якою рекомендував звернутися з даного приводу до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (а.с.12 т.1).

22.08.2016 року ТзОВ «Укр-Надра» звернулося із заявою та доданими до неї відповідними додатками до голови ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових приміщень на умовах оренди площею 0,3836 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Загвіздя, урочище «За рікою» (а.с.26 т.1).

21.09.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області надано відповідь, з якої вбачається, що ТзОВ «Укр-Надра» при поданні заяви не виконало всіх вимог, встановлених ч.2 ст.123 Земельного кодексу України, а також не зазначило бажаного місця розташування земельної ділянки на графічних матеріалах, що стало підставою для повторного звернення позивача до ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових приміщень на умовах оренди (а.с.27 т.1).

27.02.2017 року Тисменицькою районною державною адміністрацією видано розпорядження №125, яким надано дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га (землі державної власності), розташованої на території Загвіздянської сільської ради, за межами населеного пункту с.Загвіздя, в урочищі «Заріка», з подальшою передачею її у власність для індивідуального дачного будівництва (а.с.14 т.1).

27.02.2017 року Тисменицькою районною державною адміністрацією видано розпорядження №126, яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га (землі державної власності), розташованої на території Загвіздянської сільської ради, за межами населеного пункту с.Загвіздя, в урочищі «Заріка», з подальшою передачею її у власність для індивідуального дачного будівництва (а.с.15 т.1).

27.02.2017 року Тисменицькою районною державною адміністрацією видано розпорядження №127, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га (землі державної власності), розташованої на території Загвіздянської сільської ради, за межами населеного пункту с.Загвіздя, в урочищі «Заріка», з подальшою передачею її у власність для індивідуального дачного будівництва (а.с.16 т.1).

27.02.2017 року Тисменицькою районною державною адміністрацією видано розпорядження №128, яким надано дозвіл ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0600 га (землі державної власності), розташованої на території Загвіздянської сільської ради, за межами населеного пункту с.Загвіздя, в урочищі «Заріка», з подальшою передачею її у власність для індивідуального дачного будівництва (а.с.13 т.1).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач не наділений повноваженнями надавати дозволи на розроблення проекту землеустрою для ведення індивідуального дачного будівництва стосовно земельної ділянки, яка відноситься до земель лісогосподарського призначення, а тому розпорядження голови Тисменицької районної державної адміністрації № 125 від 27.02.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_5, розпорядження голови Тисменицької районної державної адміністрації № 126 від 27.02.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1, розпорядження голови Тисменицької районної державної адміністрації № 127 від 27.02.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_4, розпорядження голови Тисменицької районної державної адміністрації № 128 від 27.02.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_6 є протиправними. При цьому суд першої інстанції зазначає, що право на звернення до суду з вказаним позовом обгруновується тим, що ТзОВ «Укр-Надра» є власником нежитлових приміщень на спірній земельній ділянці площею 0,3695 га, яка розташована на території Загвіздянської сільської ради за межами населеного пункту с.Загвіздя, урочище «За рікою», та попередньо зверталась до відповідача із заявою про надання дозволу на складання проекту на відведення даної земельної ділянки, на що останній розяснив товариству його право подати відповідне клопотання до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. "г" ст.15 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, належать забезпечення здійснення землеустрою, моніторингу земель і державного контролю за використанням та охороною земель.

Відповідно до ч.1 ст.19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

В ст.55 Земельного кодексу України вказано, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: а) зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; в) окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення (ст.56 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.57 Земельного кодексу України, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Згідно із ч.1 ст.84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. «г» ч.4 ст.84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст.4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара. До лісового фонду України не належать: зелені насадження в межах населених пунктів (парки, сади, сквери, бульвари тощо), які не віднесені в установленому порядку до лісів; окремі дерева і групи дерев, чагарники на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 року відповідно до пункту "г" статті 15 та статті 19 Земельного кодексу України, пункту "ґ" статті 14 Закону України "Про землеустрій", підпункту 11 пункту 4 Положення про ОСОБА_8 комітет України із земельних ресурсів та з метою забезпечення обліку земель за видами їх цільового призначення у державному земельному кадастрі затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі (п.1.2 КВЦПЗ).

Згідно із п.1.3 КВЦПЗ вона застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.

КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів (п.1.4 КВЦПЗ).

Так, згідно даної Класифікації (секція H) до земель лісогосподарського призначення відносяться землі лісогосподарського призначення (землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, крім земель, зайнятих зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів, а також земель, зайнятих окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках) код 09; для ведення лісового господарства і пов'язаних з ним послуг - код 09.01; для іншого лісогосподарського призначення - код 09.02; для цілей підрозділів 09.01-09.02 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду - код 09.03.

Виходячи з вищенаведених норм, які розрізняють види земель щодо їх цільового призначення, деталізуючи навіть у частині одного виду земель, суд погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість взяття до уваги доводів представника відповідача, представника третіх осіб на стороні відповідача з посиланням тільки на ст.19 ЗК України, оскільки підзаконними актами на виконання вимоги даної статті Земельного кодексу України деталізовано категорії земель за видами їх цільового призначення.

При цьому, згідно довідки відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі Івано-Франківської області за №97-26-99.4-2680/2-16 від 27.07.2016 року, станом на 01.01.2016 року земельна ділянка площею 0,3695 га, яка розташована на території Загвіздянської сільської ради за межами населеного пункту с.Загвіздя, урочище «За рікою», відноситься до земель державної форми власності та є землями лісів та інших лісовкритих площ (а.с.140 т.1).

Те ж саме підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі Івано-Франківської області за №99-28-99.4-4352/2-16 від 23.12.2016 року, адресованим Головному управлінню Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в якому зазначено, що вказана земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення, угіддя чагарники (а.с.141 т.1).

Також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи вищенаведені норми слід зазначити, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.02.2017 року (справа №809/1791/16), залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 року, позов ТзОВ «Укр-Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8 підприємство "ОСОБА_3 лісове господарство" до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 обласна державна адміністрація, про визнання протиправними дій, - задоволено частково. Даним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що земельна ділянка, розташована на території Загвіздянської сільської ради за межами населеного пункту с. Загвіздя, урочище «За рікою», відповідно до вимог Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» відноситься до земель державної форми власності та належить до земель лісогосподарського призначення, а тому прийняття рішення про передачу даної земельної ділянки відноситься до повноважень ОСОБА_3 ОДА (а.с.204-215 т.1).

Згідно із ч.3 статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (ч.5 статті 122 Земельного кодексу України).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено ст.123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про ОСОБА_8 земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Виходячи з вищевикладеного суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що відповідач не наділений повноваженнями надавати дозволи на розроблення проекту землеустрою для ведення індивідуального дачного будівництва стосовно земельної ділянки, яка відноситься до земель лісогосподарського призначення, а тому розпорядження голови Тисменицької районної державної адміністрації № 125, № 126, № 127, № 128 від 27.02.2017 про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою є протиправними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі № 809/467/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Надра" до Голови Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 обласна державна адміністрація, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про скасування розпоряджень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_9
судді ОСОБА_10
ОСОБА_11
Повне судове рішення складено 02.05.2018 р.