Справа № 815/5437/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5437/17
УХВАЛА

19 квітня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Андрухіва В.В.

за участю секретаря судового засідання Рижук В.І.

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Одеський автоскладальний завод до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ІІІ групи - юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства Одеський автоскладальний завод до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним скасування рішення №133/15-32-12-04-38 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ІІІ групи - юридичної особи, яке складене 11 жовтня 2017 року.

18.04.2018 року від Публічного акціонерного товариства Одеський автоскладальний завод надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення ГУ ДФС в Одеській області №133/15-32-12-04-38 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ІІІ групи юридичної особи, яке складене 11 жовтня 2017 року.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову заявник зазначив, що Публічному акціонерному товариству «Одеський автоскладальний завод» стало відомо, що відповідно до інформації, яка розміщена в електронному кабінеті, за ПАТ «ОдАЗ» є податкова заборгованість у розмірі 2 412 096,24 грн., зазначена інформація була внесена на підставі податкового повідомлення-рішення № від 30 січня 2014 року. У зв'язку з протиправним анулюванням реєстрації платника єдиного податку позивач буде зобов'язаний сплачувати земельний податок за весь період розгляду справи про оскарження рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку. Окрім цього, під час розгляду зазначеної справи ГУ ДФС в Одеській області, на думку позивача, може донарахувати позивачу податкове зобов'язання по сплаті податку на додану вартість.

Також заявник зазначив, що 03.04.2018 року на адресу позивача надійшов лист від ГУ ДФС в Одеській області про надання податкової інформації, в якому ГУ ДФС в Одеській області просить повідомити про причини не реєстрації платником податку на додану вартість. Наслідком надсилання зазначеного запиту може бути проведення перевірки позивача та донарахування податкового зобов'язання по податку на додану вартість за період дії оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, яке оскаржується позивачем. Зазначена обставина призведе до значних збитків позивача, що є заподіянням шкоди правам та інтересам останнього.

Заявник вважав, що забезпечення позову шляхом зупиненням дії рішення ГУ ДФС в Одеській області №133/15-32-12-04-38 про анулювання реєстрації платника єдиного податку III групи - юридичної особи, яке складене 11 жовтня 2017 року, є найбільш достатнім та дієвим засобом, метою якого є ефективний захист порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Згідно ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення позову може застосовуватися лише з підстав, визначених статтею 150 КАС України.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

З наведеного вбачається, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Тобто інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову3, про які просить позивач, не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки в разі задоволення позову (визнання протиправним та скасування рішення відповідача) таке рішення не підлягає примусовому виконанню.

Щодо неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що у разі проведення позапланової перевірки позивача та прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень позивач матиме право на оскарження цих рішень в адміністративному чи судовому порядку, тобто матиме ефективний спосіб захисту чи поновлення порушених прав, якщо позов у даній справі буде судом задоволено.

Очевидних ознак протиправності оскаржуваного позивачем рішення суд на надій стадії розгляду справи також не вбачає.

З огляду на зазначене, за результатами розгляду клопотання про забезпечення позову суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 256, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства Одеський автоскладальний завод (65003, м. Одеса, вул. О. Чепіги, 29, ) про забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 24 квітня 2018 року.

Суддя В.В. Андрухів