Справа № 823/1476/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1476/17 Суддя (судді) першої інстанції: С.М. Гарань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кобаля М.І.,

Суддів: Беспалова О.О., Карпушової О.В.,

при секретарі: Кривді В.І.

за участю:

позивача: ОСОБА_3

представника позивача: ОСОБА_4

представника відповідачів: Кулик В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного агентства рибного господарства України, в.о. голови Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Державного агентства рибного господарства України, в.о. голови Державного агентства рибного господарства України (далі - Відповідачі, Держрибагентство) у якому просив:

- визнати протиправними дії в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченка А.М. щодо прийняття рішення про не призначення ОСОБА_3 на посаду начальника Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області;

- зобов'язати в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченка А.М. прийняти рішення за результатами проведеного конкурсу, за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та за результатами перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади» щодо призначення ОСОБА_3 на посаду начальника Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, виходячи з наступного.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у справі № 823/598/17, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність голови Державного агентства рибного господарства України щодо не прийняття рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області;

- зобов'язати голову Державного агентства рибного господарства України прийняти рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.07.2017 у праві № 823/598/17, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

В подальшому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31.07.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов заявника задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність голови Державного агентства рибного господарства України щодо неприйняття рішення стосовно призначення ОСОБА_3 на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області;

- зобов'язано голову Державного агентства рибного господарства України розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області та прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні на посаду державної служби в порядку, визначеному ст. 31 Закону України «Про державну службу».

Приймаючи вищевказане рішення суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що бездіяльність голови Державного агентства рибного господарства України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області є протиправною, а права позивача порушеними та підлягають поновленню. Також суд зазначив, що оскільки головою Державного агентства рибного господарства України, до компетенції якого відноситься прийняття рішення про призначення позивача на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області чи відмову у такому призначенні, жодного рішення не прийнято, то з метою захисту порушених прав позивача необхідно зобов'язати відповідача розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 та прийняти відповідне рішення.

15.09.2017 ОСОБА_3 звернувся до Державного агентства рибного господарства України із заявою щодо призначення його на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області.

Листом від 21.09.2017 за № 3-10.1-19/5304-17 в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченком А.М. відмовлено ОСОБА_3 у призначенні його на вищевказану посаду, в зв'язку з відкликанням Міністерством аграрної політики та продовольства України погодження щодо призначення ОСОБА_3 на відповідну посаду (а.с.13-14).

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, які виразилися в непризначенні його на посаду начальника Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 на спірну посаду, а тому Державне агентство рибного господарства України листом від 21.09.2017 № 3-10.1-19/5304-17 за підписом в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченка А.М. прийняло законне та обґрунтоване рішення не призначати позивача на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Порядок призначення на посаду державної служби визначено ст. 31 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі по тексту - Закон № 889-VIII)(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 цієї статті на посаду державної служби призначається переможець конкурсу.

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону № 889-VIII рішення про призначення приймається:

1) на посаду державної служби категорії «А» - суб'єктом призначення, визначеним Конституцією та законами України, у порядку, передбаченому Конституцією України, цим та іншими законами України;

2) на посади державної служби категорій «Б» і «В» - керівником державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону № 889-VIII рішення про призначення на посаду державної служби приймається після закінчення строку оскарження результатів конкурсу, а в разі оскарження результатів конкурсу - після прийняття рішення за скаргою суб'єктом розгляду скарги (органом, уповноваженим на розгляд скарги), але не пізніше 30 календарних днів після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, якщо інше не передбачено законом. Таке рішення приймається на підставі протоколу засідання конкурсної комісії.

Правовими положеннями ч. 4 ст. 31 Закону № 889-VIII рішення про призначення або про відмову у призначенні на посаду державної служби приймається за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та за результатами перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади».

Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012 № 26 (далі по тексту - Положення № 26).

Відповідно до п. 11 Положення № 26, Управління очолює його начальник, який призначається на посаду за погодженням з Міністром аграрної політики та продовольства України та головою місцевої державної адміністрації та звільняється з посади Головою Державного агентства рибного господарства України за погодженням з Міністром аграрної політики та продовольства України.

Вищевказане узгоджується також з п. 12 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 № 895 в якому зазначено, що Голова Держрибагентства призначає на посаду та звільняє з посади за погодженням із Міністром аграрної політики та продовольства керівників та заступників керівників самостійних структурних підрозділів апарату Держрибагентства.

Правовими положеннями ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 № 3166-VI визначено, що керівники та заступники керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади призначаються на посади та звільняються з посад керівником центрального органу виконавчої влади відповідно до законодавства про державну службу.

Аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що рішення про призначення або відмову в призначенні на посаду державної служби приймається керівником територіального органу після закінчення строку на оскарження результатів проведеного конкурсу, але не пізніше 30 днів з дня оприлюднення інформації про переможця конкурсу та за результатами проведення спеціальної перевірки відповідно до Законів України «Про запобігання корупції» та «Про очищення влади». Крім цього, для призначення на посаду начальника Управління державного рибного господарства в області необхідним є погодження Міністра аграрної політики та продовольства України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Міністерство аграрної політики та продовольства України, за поданням Держрибагентства, надано погодження за умови дотримання законодавства про працю, законодавства про очищення влади та законодавства про державну службу щодо призначення кандидатури ОСОБА_3 на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства в Черкаській області. Зазначене вбачається з листа № 37-25-3-7/1989 від 31.01.2017.

Проте, листом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 № 37-25-7/12675, Держрибагентство повідомлено, що кандидатура ОСОБА_3 щодо призначення на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області викликала негативний суспільний резонанс та чисельні звернення громадян та народних депутатів. У зв'язку з цим, та враховуючи те, що станом на 23.05.2017, рішення щодо призначення ОСОБА_3 на вищезазначену посаду прийнято не було, а також пропущено строки призначення на посаду, Мінагрополітики відкликало свій лист від 31.01.2017 № 37-25-3-7/1989 щодо погодження призначення ОСОБА_3 на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області.

Листом Держрибагентства від 26.05.2017 № 1-10.1-4/2815 повернуто лист Міністерства аграрної політики та продовольства від 31.01.2017 № 37-25-3-7/1989 щодо погодження ОСОБА_3 на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області відповідно до листа Міністерства від 23.05.2017 № 37-25-7/12675.

Тобто, станом на час виникнення спірних правовідносин, які є предметом розгляду даної адміністративної справи - 21.09.2017, погодження Міністерства аграрної політики та продовольства України на призначення ОСОБА_3 на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області було відкликане, а отже, такого погодження не існувало.

Між тим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що у Держрибагентства були відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 на спірну посаду, а лист від 21.09.2017 № 3-10.1-19/5304-17 за підписом в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченка А.М. є законним та обґрунтованим рішенням відповідача, виходячи з наступного.

У листі Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 № 37-25-7/12675 кандидатура ОСОБА_3 щодо призначення на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаський області викликала негативний суспільний резонанс та чисельні звернення громадян та народних депутатів. Оскільки станом на 23.05.2017 рішення щодо призначення ОСОБА_3 на вищезазначену посаду прийнято не було, а також пропущено строки призначення на посаду, Мінагрополітики відкликало свій лист від 31.01.2017 №37-25-3-7/1989 щодо погодження призначення позивача на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаський області.

Листом Держрибагентства від 26.05.2017 № 1-10.1-4/2815 повернуто лист Міністерства аграрної політики та продовольства від 31.01.2017 № 37-25-3-7/1989 щодо погодження ОСОБА_3 на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаський області.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, призначення ОСОБА_3 на посаду без погодження Мінагрополітики буде прямим порушенням вимог Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, а також Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012 № 26 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.03.2012 за № 379/20692).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним, оскільки ч. 4 ст. 31 Закону України «Про державну службу» передбачено обов'язок уповноваженої особи прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні на посаду державної служби за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та за результатами перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади».

Між тим, в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченком А.М., всупереч положенням ст. 31 Закону України «Про державну службу» не прийнято жодного рішення стосовно позивача: ні про призначення на посаду, ні про відмову у такому призначення, адже лист від 21.09.2017 за № 3-10.1-19/5304-17, яким відмовлено ОСОБА_3 у призначенні його на вищевказану посаду, в зв'язку з відкликанням Міністерством аграрної політики та продовольства України погодження щодо призначення ОСОБА_3 на відповідну посаду, не є рішенням, відповідно до норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що існує протиправна бездіяльність в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченком А.М. щодо не прийняття рішення за результатами проведеного конкурсу, за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про очищення влади» щодо призначення ОСОБА_3 або про відмову у призначенні ОСОБА_3 на посаду державної служби в порядку, визначеному ст. 31 Закону України «Про державну службу».

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч.2 ст. 9 КАС України).

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченка А.М. повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 15.09.2017 про призначення його на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області та прийняти рішення за результатами проведеного конкурсу, за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про очищення влади» щодо призначення ОСОБА_3 або про відмову у призначенні ОСОБА_3 на посаду державної служби в порядку, визначеному ст. 31 Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Крім того, помилковим є висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_3 в позовній заяві просить зобов'язати керівника державного органу прийняти конкретне рішення щодо його безумовного призначення на посаду, що є втручанням у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень.

В даному випадку, як вже встановлено вище судом апеляційної інстанції, існує протиправна бездіяльність в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченком А.М. щодо не прийняття рішення відносно ОСОБА_3, а не вимога останнього прийняти конкретне рішення.

Пункт 4 ч. 2 ст. 245 КАС України регламентує, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що для належного способу захисту порушеного права позивача, суд може обрати такий спосіб захисту, як зобов'язання вчинити певні дії, оскільки ч. 4 ст. 31 Закону України «Про державну службу» передбачено обов'язок уповноваженої особи, в даному випадку - Державного агентства рибного господарства України, прийняти рішення, тобто встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, адже його діяльність чітко визначена законом.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов'язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів не прийняття рішення щодо призначення позивача або про відмову у призначенні останнього на спірну посаду в порядку визначеному Законом України «Про державну службу».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити в нову постанову.

Керуючись ст.ст. 9, 243, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Державного агентства рибного господарства України, в.о. голови Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправними дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченка Андрія Михайловича щодо не прийняття рішення за результатами проведеного конкурсу, за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про очищення влади» щодо призначення ОСОБА_3 або про відмову у призначенні ОСОБА_3 на посаду державної служби в порядку, визначеному ст. 31 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати в.о. голови Державного агентства рибного господарства України Кравченка Андрія Михайловича повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 15.09.2017 про призначення його на посаду начальника управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області та прийняти рішення за результатами проведеного конкурсу, за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про очищення влади» щодо призначення ОСОБА_3 або про відмову у призначенні ОСОБА_3 на посаду державної служби в порядку, визначеному ст. 31 Закону України «Про державну службу».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 329 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя-доповідач: М.І. Кобаль

Судді: О.О. Беспалов

О.В. Карпушова