Справа № 818/1944/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Є.Д. Кравченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 р. Справа № 818/1944/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України № 130" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2018, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 15.01.18 по справі № 818/1944/17

за позовом Головного управління ДФС у Сумській області

до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України № 130"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Сумській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Сумській області) звернулося до суду з позовом до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України № 130" (далі - відповідач), в якій просив стягнути з відповідача за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг:

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, (робіт, послуг) у сумі 755057,70 грн. на користь Державного бюджету;

- з частини чистого прибутку підприємств у сумі 57413,37 грн. на користь Державного бюджету ;

- з земельного податку у сумі 15 582,59 грн. на користь місцевого бюджету.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 року адміністративний позов Головного управління ДФС у Сумській області задоволено.

Відповідач, Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України № 130", частково не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову в частині стягнення 39091,71 грн. -20% штрафу з ПДВ, 611218,10 грн.- пені з ПДВ, 2228,/88 грн. -штрафу з земельного податку, 3656355 грн.- пені з земельного податку та прийняти в цій частині нову постанову, яким відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що при прийнятті постанови судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст. ст. 102, 114 ПК України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що Актом камеральної перевірки з питання своєчасності сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість від 08.09.2015 (а.с. 73) було встановлено порушення відповідачем п. 203.2 ст. 203 ПК України щодо граничного терміну сплати грошового зобовязання та податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2015 № 000511501 нараховано штрафну санкцію у сумі 16 128,08 грн. (а.с. 74).

Відповідно до акту перевірки з питання своєчасності сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість від 16.02.2016 (а.с. 75) було встановлено порушення відповідачем п. 203.2. ст. 203 ПК України щодо граничного терміну сплати грошового зобовязання. Податковим повідомленням-рішенням від 17.02.2016 № НОМЕР_1 відповідачу нараховано штрафну санкцію у сумі 7 782,03 грн. (а.с. 76).

Актом перевірки з питання своєчасності реєстрації податкових накладних від 11.11.2016 (а.с. 86) було встановлено порушення відповідачем п. 203.2. ст. 203 ПК України, а саме несвоєчасну сплату задекларованої суми податкових зобовязань з податку на додану вартість та податковим повідомленням-рішенням від 14.11.2016 № 0 нараховано штрафну санкцію у сумі 8 030,12 грн. (а.с. 87).

Відповідно до акту камеральної перевірки з питання своєчасності сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість від 06.09.2017 (а.с. 94-95) було встановлено порушення п. 203.2 ст. 203 ПК України щодо граничного терміну сплати грошового зобовязання та податковим повідомленням-рішенням від 20.09.2017 № НОМЕР_2 нараховано штрафну санкцію у сумі 7 052,48 грн. (а.с. 96).

Актом перевірки своєчасності сплати плати за землю від 06.05.2015 (а.с. 116-117) встановлено порушення п. 287.3 ст.287 ПК України щодо терміну сплати самостійно визначеного податкового зобовязання з плати за землю. Податковим повідомленням-рішенням від 19.05.2015 № НОМЕР_3 відповідачу нараховано штрафних фінансових санкцій на суму 2 228,88 грн. (а.с. 114).

Також судом першої інстанції встановлено, що за несвоєчасну сплату податкових зобовязань по податку на додану вартість відповідачу нарахована пеня в загальному розмірі 611318,10 грн., що підтверджується індивідуальною карткою платника (а.с. 10).

Згідно із ст. 129 ПК України за несвоєчасну сплату податкових зобовязань по платі за землю була нарахована пеня в розмірі 3 656,55 грн., що підтверджується індивідуальною карткою платника податку (а.с. 12).

На виконання своїх повноважень, податковий орган звернувся до суду з позовом щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що як станом на день звернення до суду з даним адміністративним позовом, так і станом на час розгляду справи, узгоджена сума податкового боргу у розмірі 656 265,24 грн. (39091,71 грн. -20% штрафу з ПДВ, 611318,10 грн.- пені з ПДВ, 2228,88 грн. -штрафу з земельного податку, 3656,55 грн.- пені з земельного податку) відповідачем в добровільному порядку сплачена не була, а тому позовні вимоги податкового органу є законними і обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 16.1.4 Податкового кодексу України до обовязків платника податків входить, сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Статтею 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно із п. 36.1 ст. ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, наявність податкової заборгованості відповідача підтверджуються наступними податковими повідомленнями-рішеннями:

-від 11.09.2015 №000511501, яким відповідачу нараховано штрафну санкцію у сумі 16 128,08 грн. за результатами акту камеральної перевірки з питання своєчасності сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість від 08.09.2015 р., яким встановлено порушення п. 203.2. ст. 203 ПК України, - порушення граничного терміну сплати грошового зобовязання.

- від 17.02.2016 №, яким нараховано штрафну санкцію у сумі 7 782,03 грн. за результатами акту перевірки з питання своєчасності сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість від 16.02.2016, яким було встановлено порушення п. 203.2. ст. 203 ПК України,- порушення граничного терміну сплати грошового зобовязання.

- від 14.11.2016 р. №0, яким нараховано штрафну санкцію у сумі 8 030,12 грн. за результатами акту перевірки з питання своєчасності сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість від 11.11.2016 р. яким було встановлено порушення п. 203.2. ст. 203 ПК України,- порушення граничного терміну сплати грошового зобовязання.

-від 20.09.2017р. №, яким нараховано штрафну санкцію у сумі 7 052,48 грн. за результатами акту перевірки з питання своєчасності сплати з питання своєчасності реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість від 06.09.2017 яким було встановлено порушення п. 201.10. ст. 201 ПК України,- порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

-від 19.05.2015р. №, яким нараховано штрафну санкцію у сумі 2 228,88 грн. за результатами акту перевірки своєчасності сплати плати за землю від 06.05.2015 р. яким встановлено порушення п. 287.3 ст.287 ПК України, - терміну сплати самостійно визначеного податкового зобовязання з плати за землю.

Згідно із ст. 129 ПК України після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Матеріалами справи встановлено, що за несвоєчасну сплату податкових зобовязань по податку на додану вартість відповідачу нарахована пеня в загальному розмірі 611318,10 грн., що підтверджується індивідуальною карткою платника (а.с. 10).

Відповідно ст. 129 ПК України за несвоєчасну сплату податкових зобовязань по платі за землю була нарахована пеня в розмірі 3 656,55 грн., що підтверджується індивідуальною карткою платника податку (а.с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному та судовому порядку відповідачем не оскаржувались, не скасовані, докази про сплату податкового боргу до судів першої та апеляційної інстанцій не подавались.

Таким чином, податковий борг є узгодженим та підтверджується даними картки особового рахунку платника податків, податковими повідомленнями-рішеннями.

Наявність податкового боргу у відповідача також підтверджується довідкою про податковий борг (а.с. 9), індивідуальними картками платника податку з розрахунком пені (а.с. 10-12), витягами з карток особового рахунку (а.с. 14-34).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, ті непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Конотопською ОДПІ були вручені ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України № 130» перша податкова вимога № 152 від 20.03.2008 та друга податкова вимога № 178 від 21.04.2008 (а.с. 35). З моменту направлення податкових вимог до подачі даного позову податковий борг відповідача не переривався, а отже податкові вимоги не відкликались.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вказана заборгованість відповідача не підлягає списанню га розстроченню на підставі ст.ст. 100, 101 ПК України.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.п 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належної такому платнику податків.

Оскільки заявлений до стягнення податковий борг відповідачем до бюджету не сплачено, а його наявність підтверджується матеріалами справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо обґрунтованості позовних вимог та доцільності задоволення позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про застосування контролюючим органом штрафу поза межами строків, передбачених ст. 102 ПК України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 203.2 ст.203 ПК України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 20.3.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п. 57.3 ст. 57 ПК України).

Згідно п. 101.1 ст. 100 ПК України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. При цьому безнадійнимє податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом, тобто 1095 днів (пп.101.2.3 п. 101.2 ст. 101 ПК України)

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг у відповідача виник на підставі податкових повідомлень -рішень від 11.09.2015 № 000511201 у сумі 16 128,08 грн., від 17.02.2016 № НОМЕР_1 у сумі 7 7782,03 грн., від 14.11.2016 № 0 у сумі 8 030,12 грн., від 20.09.2017 № НОМЕР_2 у сумі 7 052,48 грн., від 19.05.2015 № НОМЕР_3 у сумі 2 228,88 грн. за якими строк давності, передбачений ст. 102 ПК України не минув, на момент подання позову до суду вищевказані податкові повідомлення - рішення щодо нарахування сум штрафних фінансових санкцій набули статусу узгоджених, в адміністративному чи в судовому порядку не оскаржувались та не були сплачені відповідачем.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявність у зв'язку із цим підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 243, 250, 311 , 315, 316 , 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України № 130" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 по справі № 818/1944/17 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду..

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3