Справа № 826/18051/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2018 року № 826/18051/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича
треті особи про1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тікетс Консолідатор» визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кононець Вадима Валерійовича (далі - Уповноважена особа Фонду, відповідач), треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, ФГВФО, третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Тікетс Консолідатор» (далі - ТОВ «Тікетс Консолідатор», третя особа 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича про нікчемність правочину (транзакції) з переказу коштів в сумі 183 430, 00 грн. з призначенням платежу «Відрядження», здійснений 15 червня 2016 року ТОВ «Тікетс Консолідатор» з власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, на підставі п.7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича, подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_4, виданий Міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.20016 року суддею Мазур А.С. відкрито провадження по справі № 826/18051/16 та призначено справу до судового розгляду.

29.06.2017 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №4467 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), адміністративну справу №826/18051/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2017 року суддею Амельохіним В.В. справу № 826/18051/16 прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є вкладником ПАТ «Комерційний банк «Євробанк» згідно Договору № ZP-003936 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської картки від 14.01.2015 року, а тому повинен бути включений до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Втім, відповідачем, як зазначає позивач його не було включено до вказаного Переліку, та на його звернення, повідомлено про нікчемність правочину (транзакції) з переказу коштів в сумі 183 430,00 грн. з призначенням платежу «Відрядження», здійснений 15 червня 2016 року ТОВ «Тікетс Консолідатор» з власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_2, що належить позивачу, на підставі п.7 ч. З ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На думку позивача, такі дії Уповноваженої особи Фонду є неправомірними, оскільки згідно наказу № 7 від 15 червня 2016 року позивача було направлено у відрядження у м. Сан-Франциско, штат Каліфорнія, США. з метою належного здійснення та оформлення відрядження було затверджено відповідний кошторис (копія додається) на загальну суму 183 430,00 грн., замовлено електронні авіаквитки, а також отримано запрошення від приймаючої сторони для оформлення візи. Факт перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ «Тікетс Консолідатор» на рахунок Позивача здійснювалось виключно з метою матеріального забезпечення позивача у відрядженні, тому незрозумілим є висновок відповідача про нікчемність транзакції, який жодним чином необґрунтований та, по своїй суті, є протиправним, оскільки, внаслідок таких дій було нанесено шкоду як позивачу, так і ТОВ «Тікетс Консолідатор».

Позивач, також зазначив, що таке перерахування грошових коштів працівнику підприємства на відрядження, жодним чином не надає переваг ТОВ «Тікетс Консолідатор» як кредитору банку.

Таким чином, позивач вважає рішення відповідача про нікчемність правочину (транзакції) з переказу коштів в сумі 183 430, 00 грн. з призначенням платежу «Відрядження», здійснений 15 червня 2016 року ТОВ «Тікетс Консолідатор» з власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_2, що належить йому, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позивач має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача у судове засідання, належним чином повідомлений, не з'явився, матеріали справи містять його заяву від 29.06.2017 року (вх. № 43042) про розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» Кононець Вадима Валерійовича, проти задоволення адміністративного позову заперечував, з підстав викладених у наданих письмових запереченнях, та у його задоволенні просив відмовити повністю.

У наданих до суду письмових запереченнях, представник відповідача зазначив, позивач є такою особою, яка не набула права на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки правочин стороною якого є позивач був виявлений, як нікчемний, у зв'язку з тим, що він був вчинений 15 червня 2016 року коли діяли встановлені Рішенням Правління НБУ № 70-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» до категорії проблемних» обмеження щодо проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

А тому, на думку відповідача, операція з переказу коштів в сумі 183 430,00 грн. з призначенням платежу «Відрядження», здійснений 15 червня 2016року ТОВ «Тікетс Консолідатор» з власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок позивача № НОМЕР_2 призвела до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник третьої особи 1 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у судове засідання не з'явився, у поданих письмових поясненнях просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначаючи при цьому, що позивач є тією особою, що не набула прав на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак позивач правомірне не був включений до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, адже у разі виявлення ознак нікчемності правочину, вчиненого вкладником Уповноважена особа Фонду не включає таку особа до Переліку, оскільки нікчемний правочин не створює правових наслідків, крім тих,що пов'язані з його нікчемністю.

Представник третьої особи 2- ТОВ «Тікетс Консолідатор» у судове засідання не з'явився, письмових пояснень щодо адміністративного позову не надав.

02.11.2017 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

14 січня 2014 року між ПАТ КБ «Євробанк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт» укладено Договору № ZP-003936 про відкриття карткового рахунку з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської картки.

Відповідно до п. 1.2 вказаного Договору Банк відповідно до поданого Клієнтом пакету документів та на виконання зобов'язань, прийнятих за цим Договором, на підставі заяви Клієнта відкриває Клієнту картковий рахунок в гривні № НОМЕР_2 (надалі за текстом - «КР»), випускає та надає Клієнту банківську платіжну картку VISA CLASSIC (надалі за текстом - «БПК») міжнародної платіжної системи VISA з можливим максимальним класом відповідно до анкети-заяви клієнта і строком дії відповідно до Тарифів банку та ПІН-код до неї, а також забезпечує розрахунки за операціями з БПК в межах Платіжного ліміту, визначеного в Правилах користування.

15 червня 2016 року на рахунок позивача № НОМЕР_2 перераховано від ТОВ «Тікетс Консолідатор» з власного рахунку № НОМЕР_3 суму коштів у розмірі 183 430,00 грн. з призначенням платежу «Відрядження».

На підставі рішення Правління НБУ від 17.06.2016 року №73-рш «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банку «ЄВРОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 року №1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» було розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «Євробанк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на один місяць з 17.06.2016 по 16.07.2016, та призначено уповноваженою особою Фонду з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора, які визначені ст.ст. 37-39 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків Відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Кононцю Вадиму Валерійовичу.

07.07.2016 року рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 1183 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» продовжено строк тимчасової адміністрації та повноваження Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 16.08.2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 16.08.2016 року №215-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ЄВРОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16.08.2016 №1523 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», визначені зокрема ст..37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононця Вадима Валерійовича з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно.

19.08.2016 розпочато процедуру виплати вкладникам гарантованих сум відшкодування банком-агентом АТ «Таскомбанк».

11 серпня 2016 року позивач звернувся з листом до відповідача про надання інформації щодо того, чи подавалась Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» інформація щодо нього до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для включення його до загального реєстру вкладників, гарантованої суми вкладу в розмірі 183 436,27 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

16 серпня 2016 року Уповноваженою особою Фонду за результатами розгляду звернення позивача, листом за № 01-24.3/3247 повідомлено останнього про нікчемність правочину (транзакції) з переказу коштів в сумі 183 430,00 грн. з призначенням платежу «Відрядження», здійснений 15 червня 2016 року ТОВ «Тікетс Консолідатор» з власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_2, що належить йому, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Незгода позивача з вказаним рішенням відповідача та невключенням його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» за рахунок Фонду, а також необхідність в зобов'язанні відповідача вчинити певні дії, обумовили позивача на звернення до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.12 № 4452- VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (частина перша статті 11 Закону № 4452-VI).

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону № 4452-. Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до статті 26 Закону № 4452-Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката ( п.4 ч.1 ст. 2 Закону № 4452- VI).

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом (ч.1 ст.26 Закону № 4452- VI).

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.2 ст.26 Закону № 4452- VI).

Згідно статті 27 Закону № 4452-уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно частини 1 ст.28 Закону № 4452- VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Аналогічні норми містяться у Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення № 14).

Як вбачається з матеріалів справи, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», на час подання позивачем позовної заяви до суду, його не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з підстав проведення перевірки банківських операцій по рахунку позивача, як і не включено позивача до переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені в ст. 37 Закону № 4452-VI

Так, уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій тощо.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Порядком виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 №826 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 за № 863/28993 (далі - Порядок), передбачено, що до прийняття рішення про виявлення факту нікчемності правочину (договору) Уповноважена особа Фонду може приймати рішення щодо тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, втрати майна, збільшення збитків банку, збільшення витрат Фонду тощо, обов'язково повідомивши про таке рішення Фонд. Зазначене рішення може прийматися в межах здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації в банку.

Перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Відповідно до частини п'ятої розділу II Порядку обов'язково підлягають перевірці правочини (договори), вчинені (укладені) після прийняття постанови Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають одному з таких критеріїв: вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених Національним банком України; вчинені (укладені) шляхом перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб; вчинені (укладені) на користь третьої особи; призначенням платежу за якими було надання фінансової допомоги, повернення фінансової допомоги, надання позики, повернення позики, дарування, виконання угоди про поділ майна. Про всі випадки виявлення операцій з таким призначенням платежу Уповноважена особа Фонду повідомляє контролюючі органи не пізніше десяти робочих днів з дня виявлення таких операцій; вчинені (укладені) без фактичного внесення/отримання готівкових грошових коштів через касу банку; вчинені (укладені) без очевидної законної мети або за відсутності очевидного економічного сенсу.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання вимог, передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наказом № 26 від 21.06.2016 року «Про організаційні заходи щодо перевірки договорів» та наказом № 27 від 21.06.2016 року «Про перевірку вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» створено комісію з перевірки правочинів (операцій), що мають ознаки нікчемних правочинів відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

10 серпня 2016 року засіданням комісії щодо перевірки правочинів (інших договорів), укладених ПАТ КБ «Євробанк», призначеної наказом № 26 від 21.06.2016 року «Про організаційні заходи щодо перевірки договорів», затвердженого Актом перевірки № 17 було вирішено, зокрема, затвердити результати перевірки, якою виявлено, що наступні правочини мають ознаки нікчемності згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»: правочини (операції, транзакції) за операціями по перерахуванню коштів з рахунків юридичних осіб на поточні/карткові рахунки клієнтів - фізичних осіб, що є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Кількість операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних осіб на поточні рахунки інших фізичних осіб, що є нікчемними згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, становить 101 (сто одна) операція на загальну суму 19 547 651,19 грн. Кількість клієнтів - отримувачів коштів становить 101 (сто одна) особа, загальна гарантована сума відшкодування Фондом коштів таким клієнтам становить 19 547 651,19грн. Перелік клієнтів - отримувачів коштів наведено в Додатку № 1 до цього Акту.

У той же час, з наданого відповідачем Витягу з Додатку № 1 до Акту перевірки від 10.08.2016 року № 17, операцію з переказу коштів з рахунку ТОВ «Тікетс Консолідатор» на рахунок позивача на суму 183 430, 00 грн., також віднесено до нікчемних, згідно з п. 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наказом № 189-ОД від 10 серпня 2016 року «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на вкладні депозитні/поточні(карткові) рахунки інших фізичних осіб - клієнтів Банку, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в тому числі і операції, що стосується позивача.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписами ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті відповідачем рішення щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями, оформленого наказом № 189-ОД від 10 серпня 2016 року, останній керувався п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Зокрема, з заперечень відповідача встановлено, своє рішення про визнання правочину (трансакції) позивача нікчемним останній обґрунтовує посиланням на п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, а саме на постанову Правління Національного банку України від 15 червня 2016 року № 70-рш/БТ, якою ПАТ КБ «Євробанк» віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено з дня прийняття постанови відповідні обмеження, зокрема: щодо проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Згідно з ч. 1-3 ст. 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банки зобов'язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Службовці банку при вступі на посаду підписують зобов'язання щодо збереження банківської таємниці. Керівники та службовці банків зобов'язані не розголошувати та не використовувати з вигодою для себе чи для третіх осіб конфіденційну інформацію, яка стала відома їм при виконанні своїх службових обов'язків.

Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

З огляду на вищенаведені норми, рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, банк має вживати всіх передбачених заходів для її збереження, а коло осіб, яким можливе надання такої інформації, обмежене, і клієнти банку не входять до кола таких осіб.

Таким чином, позивачу як клієнту банку на момент перерахування на його поточний рахунок (15.06.2016 року) положення постанови Правління Національного банку України від 15 червня 2016 року № 70-рш/БТ, якою ПАТ КБ «Євробанк» віднесено до категорії проблемних, не були та не могли бути відомі.

У той же час, згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Приписи ч. 2 ст. 1068 ЦК України визначають, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493, кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до п. 1.24 статті 1 вказаного Закону переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

У свою чергу, згідно з п. 1.15 ст. 1 згаданого Закону, ініціатором є особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу.

Згідно частини другої п. 1.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд.

Пунктом 1.7. Інструкції визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Статтею 5 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що відносини між суб'єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України.

Як встановлено судом, перерахування коштів з рахунку ТОВ «Тікетс Консолідатор» на рахунок позивача здійснювалося з метою матеріального забезпечення останнього у відрядженні.

При цьому, Уповноважена особа Фонду стверджує, що правочин був вчинений виключно з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Чинним законодавством визначено, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Таким чином, відповідного судового рішення про визнання недійсним вказаного договору банківського вкладу, матеріали справи не містять, а про існування таких судових рішень ні суду, ні сторонам не відомо.

До того ж, на підтвердження викладених обставин позивачем надано наказ ТОВ «Тікетс Консолідатор» від 15.06.2016 № 7, в якому зазначено, що позивач відряджається з 14.07.2016 по 22.07.2016 до м. Сан-Франциско, штат Каліфорнія, США. з метою належного здійснення та оформлення відрядження було затверджено відповідний кошторис (копія додається) на загальну суму 183 430,00 грн. Також позивачем надано докази замовлення електронних авіаквитків, та отримання запрошення від приймаючої сторони для оформлення візи.

Отже, доводи відповідача, викладені в повідомлені № 01-24.3/3247 від 16.08.2016 щодо нікчемності перерахунку коштів є безпідставними.

У даному випадку, дії ТОВ «Тікетс Консолідатор» щодо перерахування коштів на рахунок позивача відповідають Закону, умовам договору банківського рахунку щодо порядку зарахування коштів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Уповноваженою особою не доведено наявності підстав, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, для визнання нікчемним операції із зарахування позивачем коштів на власний поточний рахунок. Відтак, таке твердження відповідача, на переконання суду, є таким, що ґрунтується на припущеннях та ймовірності, а отже є необґрунтованим і безпідставним.

Поряд з іншим, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Крім того, в силу положень ч. 3 ст. 228 ЦК України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсним спірного договору та застосування до нього правових наслідків недійсності матеріали справи не містять.

Таким чином, суд прийшов до висновку про неправомірність прийнятого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» Кононцем Вадимом Валерійовичем рішення, оформленого наказом № 189-ОД від 10 серпня 2016 року «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» в частині визнання нікчемним правочину (транзакції) з переказу коштів в сумі 183 430,00 грн. з призначенням платежу «Відрядження», здійсненого 15 червня 2016 року ТОВ «Тікетс Консолідатор» з власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, у зв'язку з чим вказане рішення, з урахуванням з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в цій частині підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З наведеного слідує, що за відсутності підстав для нікчемності правочину відповідач має подати до Фонду додаткову інформацію щодо вкладника - позивача, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у відповідності до вимог пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Вищого адміністративного суду України, викладеними у постановах від 13 вересня 2017 року у справі №822/2605/16, від 02 березня 2017 року у справі № 826/1202/15.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (09106, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича, оформленого наказом оформленого наказом № 189-ОД від 10 серпня 2016 року «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» в частині визнання нікчемним правочину (транзакції) з переказу коштів в сумі 183 430,00 грн. з призначенням платежу «Відрядження», здійсненого 15 червня 2016 року ТОВ «Тікетс Консолідатор» з власного рахунку № НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_4, виданий Міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Присудити з бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 102, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін