Справа № 808/1101/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 березня 2018 року о/об 16 год. 46 хв.Справа № 808/1101/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом

Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69035, )

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, вул. Сєдова,12, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Чернігівський районний суд Запорізької області (вул. Соборна, буд. 391, смт. Чернігівка, Запорізька область, 71202),

про визнання неправомірним та скасування рішення

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності № 08-02/38 від 03.01.2018 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності №06-116 від 10.01.2018 року)

від третьої особи - не прибув

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - позивач) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, в якому позивач просить суд визнати неправомірним та скасувати Рішення Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 10 березня 2017 року № 71 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті працездатності застрахованій особі ОСОБА_3В у сумі 700,44 грн. та штрафу у розмірі 350,22 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, оформлений на бланку суворої звітності, листок непрацездатності, є первинним документом, за достовірність якого відповідають особи, що його видали. Вказує, що діючим законодавством позивач не наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за достовірністю інформації, яка відображається лікарем у листку непрацездатності. Зазначає, що за умови відсутності підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності та належного оформлення первинного документу, у відповідальних осіб страхувальника відсутні підстави для сумніву в його достовірності. У випадку з ОСОБА_3 листок непрацездатності з визначенням причини непрацездатності як невиробнича травма (код 5), яка отримана в стані алкогольного сп'яніння, було закрито лікуючим лікарем з зазначенням дати «Стати до роботи» з другого березня 2016 року. Лікарняний заповнено з додержанням норм Інструкції № 532. Наступний листок непрацездатності серія АГШ № 276937 на ім'я ОСОБА_3 виданий 11 березня 2016 року КУ «Чернігівська районна лікарня» Чернігівської районної ради за період непрацездатності з 02 березня 2016 року по 11 березня 2016 року. Лікувальним закладом статус вищевказаного листка непрацездатності визначено як первинний. Як причина непрацездатності зазначено загальне захворювання. Усі пункти листка непрацездатності заповнені належним чином, помилки відсутні. Зважаючи на вищенаведене, ТУ ДСАУ в Запорізькій області не мало підстав для відмови в оплаті періоду тимчасової непрацездатності ОСОБА_3 Вказує на те, що рішення комісії з соціального страхування Чернігівського районного суду Запорізької області (протокол від 15 березня 2016 року № 3) щодо визнання листка непрацездатності первинним та, відповідно - про проведення оплати перших 5 днів непрацездатності ОСОБА_3 за рахунок підприємства, а з 6-го дня по дату одужання - за рахунок коштів фонду є повністю документально обґрунтованим. Вказує на те, що зважаючи на неможливість встановлення факту відсутності переривання випадку тимчасової непрацездатності ОСОБА_3 ТУ ДСАУ в Запорізькій області обґрунтовано визначено розрахунковий період для обчислення середньоденної заробітної плати за листком непрацездатності серія АГШ № 276937 - «березень 2015 - лютий 2016 року», а не «жовтень 2014 - вересень 2015 року». В той же час, зазначає, що факт відсутності переривання випадку тимчасової непрацездатності встановлено відповідачем лише в січні 2017 року на підставі інформації, наданої Комунальною установою «Чернігівська ЦРЛ» Чернігівської районної ради Запорізької області (лист від 12 січня 2017 року № 39), аналізу первинної медичної документації та за результатами перевірки Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (лист від 31 січня 2017 року № 09-06-236). Зі змістом вказаних листів посадові особи територіального управління ознайомлені не були, копії листів для долучення до бухгалтерської документації ТУ ДСА України в Запорізькій області не надавалися. Також, на адресу ТУ ДСА України в Запорізькій області не надійшло жодного повідомлення, яке підтверджувало б внесення виправлень (змін) до листків непрацездатності застрахованої особи ОСОБА_3 серія АГШ № 276937, серія АГШ № 276943, визнання їх нечинними чи видачі нових виправлених листків непрацездатності. Таким чином, рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_3 комісією з соціального страхування Чернігівського районного суду Запорізької області прийнято в межах повноважень та у встановленому законодавством порядку.

В судовому засіданні представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області адміністративний позов підтримала в повному обсязі у звязку з наведеними підставами.

Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області проти позову заперечив з підставі викладених у письмовому відзиві (вх. 570 від 20 лютого 2018 року), відповідно до якого зазначає, що 10 березня 2017 року прийнято рішення №71. Згідно цього рішення позивач повинен був повернути до Фонду неправомірно витрачені страхові кошти у сумі 1165,92 грн. та сплатити штраф у розмірі 50% неправомірно витрачених страхових коштів в сумі 582,96 грн., всього 1748,88 грн. Позивач не погодився з рішенням №71 в частині неправомірно витрачених страхових коштів у сумі 700,44 грн. та відповідного розміру штрафу (350,22 грн.), всього на суму 1050,66 грн. Скарга позивача на рішення №71 відповідачем залишена без задоволення. Вказує, що при оплаті листка непрацездатності серія АГШ №276937 (копія є у матеріалах справи) було допущене порушення частини другої статті 33 Закону України №1105, а саме пункту 25 Порядку №1266. При розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі (у разі продовження випадку тимчасовій непрацездатності, який почався 03 жовтня 2015 року) невірно обчислено середньоденну заробітну плату внаслідок невірного визначення розрахункового періоду (12 календарних місяців (жовтень 2014 року - вересень 2015 року), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок), що призвело до неправомірного використання коштів Фонду у сумі 700,44 грн. Відсутність переривання випадку тимчасової непрацездатності застрахованої особи з урахуванням пункту 1.3 розділу 1 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України 09 квітня 2008 року №189, підтверджено Комунальною установою «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області, якою він був виданий (копія листа від 12 січня 2017 року №39 додається).

В судовому засіданні представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Чернігівського районного суду Запорізької області в судове засідання не прибув, 11 грудня 2017 року до суду надіслав клопотання, а якому просить справу розглядати без участі представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

05 травня 2017 року суддею Запорізького окружного адміністративного суду Матяш О.В., провадження у справі відкрито, а справу призначено до судового розгляду на 30 травня 2017 року.

30 травня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 25 липня 2017 року.

25 липня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 06 вересня 2017 року.

Ухвалою суду від 06 вересня 2017 року в задоволенні клопотання представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області про процесуальне правонаступництво відмовлено, провадження у справі зупинено до 26 жовтня 2017 року.

10 жовтня 2017 року на підставі розпорядження №256 керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду адміністративну справу №808/1101/17 передано на повторний автоматичний розподіл справ у звязку з припиненням здійснення повноважень судді Запорізького окружного адміністративного суду Матяш О.В. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12 вересня 2017 року №2763/0/15-17 Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Запорізького окружного адміністративного суду у відставку.

Справа автоматизованою системою документообігу суду 10 жовтня 2017 року передана на розгляд судді Татаринова Д.В.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2017 року суддею Татариновим Д.В. прийняти до свого провадження адміністративну справу № 808/1101/17.

26 жовтня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 22 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 22 листопада 2017 року провадження у справі поновлено.

22 листопада 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 16 січня 2018 року.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року провадження у справі поновлено.

16 січня 2018 року ухвалою суду призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20 лютого 2018 року.

Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року підготовче судове засідання відкладено до 13 березня 2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 13 березня 2018 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Разом з тим, 13 березня 2018 року в розгляді справи оголошено перерву до 28 березня 2018 року.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 28 березня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Запорізькою міською виконавчою дирекцією Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 26 грудня 2016 року по 21 лютого 2017 року проведено планову перевірку дотримання порядку використання, своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів у територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Запорізькій області за період з 01 жовтня 2015 року до 01 жовтня 2016 року.

21 лютого 2017 року представниками ТУ ДСАУ в Запорізькій області отримано Акт перевірки дотримання порядку використання та своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів від 21 лютого 2017 року № 139.

Відповідно до змісту вказаного Акту перевірки, відповідачем встановлено порушення частини 2 статті 33 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2011 року № 1266 (в редакції ПКМУ від 26 червня 2015 року № 439), а саме:

- абзац 1 пункту 3 Порядку № 1266 при розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі невірно обчислено середньоденну заробітну плату внаслідок невірного обчислення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок, що призвело до неправомірного використання коштів Фонду у сумі 101,34 грн. (1 страховий випадок, 4 листки непрацездатності);

- абзацу 1 пункту 3 Порядку № 1266 при розрахунку допомоги по вагітності та пологах застрахованій особі невірно обчислено середньоденну заробітну плату внаслідок невірного обчислення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок, що призвело до неправомірного використання коштів Фонду у сумі 246,60 (1 страховий випадок, 1 листок непрацездатності);

- абзацу 1 пункту 3 Порядку № 1266 при розрахунку допомоги по вагітності та пологах застрахованій особі невірно обчислено середньоденну заробітну плату внаслідок невірного визначення кількості календарних днів зайнятості у розрахунковому періоді, що призвело до неправомірного використання коштів Фонду у сумі 99,54 грн. (1 страховий випадок, 1 листок непрацездатності);

- пункту 25 Порядку № 1266 при розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_3 (у разі продовження випадку тимчасової непрацездатності, який почався 03 жовтня 2015 року) невірно обчислено середньоденну заробітну плату внаслідок невірного визначення розрахункового періоду (12 календарних місяців (жовтень 2014 року - вересень 2015 року), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок), що призвело до неправомірного використання коштів Фонду у сумі 700,44 грн. (1 страховий випадок, листок непрацездатності). Відсутність переривання випадку тимчасової непрацездатності застрахованої особи з урахуванням п. 1.3 розділу 1 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України 09 квітня 2008 року № 189, підтверджено Комунальною установою «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Запорізької області (лист від 12 січня 2017 року № 39) та Виконавчою дирекцією Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі проведеного аналізу первинної медичної документації та за результатами перевірки Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (лист від 31 січня 2017 року №09-06-236).

ТУ ДСАУ в Запорізькій області частково не погодилося з висновками, викладеними в Акті перевірки та, в порядку, визначеному підпунктом 3.13.4. Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року № 29, 01 березня 2017 року направило на адресу Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заперечення (від 01 березня 2017 року № 08-02/728) до Акту перевірки з тнормативним обґрунтуванням неправомірності викладених в ньому висновків.

13 березня 2017 року ТУ ДСАУ в Запорізькій області отримано відповідь відповідача за результатами розгляду заперечень територіального управління від 01 березня 2017 року, а також рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 10 березня 2017 № 71.

Відповідно до змісту вказаного рішення відповідачем застосовано до позивача фінансові санкції у таких розмірах: неправомірно витрачені страхові кошти у сумі 1 165,92 грн., штраф у розмірі 50 % неправомірно витрачених страхових коштів в період з 01 січня 2015 року - 582,96 грн. Всього - 1 748,88 грн. Вказані кошти підлягали перерахуванню на рахунок відповідача в десятиденний термін.

ТУ ДСАУ в Запорізькій області не погодилося з рішенням контролюючого органу в частині повернення неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_3В у сумі 700,44 грн. та відповідного розміру штрафу.

В інші частині рішення відповідача виконано та 21 березня 2017 року перераховано на рахунок відповідача суму неправомірно витрачених страхових коштів (465,48 грн.) і штраф (232,74 грн.).

В березні 2017 року (лист від 22 березня 2017 року № 08-02/960) позивачем направлено на адресу відповідача вмотивовану скаргу на Рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 10 березня 2017 року № 71, в якій, в тому числі, повідомив останнього про часткове виконання оскаржуваного рішення та надав відповідні докази.

11 квітня 2017 року ТУ ДСАУ в Запорізькій області отримано лист відповідача від 07 квітня 2017 № 03-07-1322 за результатами розгляду скарги територіального управління від 22 березня 2017 року № 08-02/960 на рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 10 березня 2017 року № 71.

Вказаним листом відповідач відмовив позивачу у задоволенні його скарги та вказано, що рішення № 71 на суму 1 748,88 грн. підлягає виконанню в повному обсязі.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області не погоджуючись з таким рішенням контролюючого органу, звернулося до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя визначає Закони України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року.

Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону Укераїни «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» основними завданнями Фонду та його робочих органів є: 1) реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; 2) надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; 3) профілактика нещасних випадків; 6) здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; 7) здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду; 8) аналіз та прогнозування надходження коштів від сплати єдиного внеску.

Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань зокрема здійснює контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи (пункт 6 частини 2 статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування»).

У відповідності до пунктів 4, 5, 6 частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» фонд має право:

- отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки;

- накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону;

- вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування.

Разом з тим, Фонд зобовязаний зокрема: забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів; вживати заходів щодо раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду; контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування; стягувати надміру виплачені кошти з юридичних і фізичних осіб у встановленому законом порядку; вести облік і звітність щодо страхових коштів.

Відповідно до часини 2 статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» терміни «застрахована особа», «страхувальники» та «роботодавці» вживаються у цьому Законі у значеннях, наведених у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» .

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок (пункт 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Частиною 5 статті 15 закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» роботодавець несе відповідальність за: 1) порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; 2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; 3) подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду; 4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обовязків, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 6 статті 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Своєчасно не сплачені фінансові санкції та адміністративні штрафи стягуються із страхувальника в дохід Фонду в порядку, встановленому законом (частина 7 статті 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування»).

Порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок встановлено Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедури оскарження, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року №29 (далі по тексту Інструкція №29 від 22 грудня 2010 року).

Згідно з розділом 1 Інструкції №29 від 22 грудня 2010 року, ця інструкція розроблена відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлює порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області встановлено порушення позивачем пункту 25 Порядку № 1266 (невизнання випадку тимчасової непрацездатності, що підтверджується листками непрацездатності серія АГШ № 276937 та серія АГШ № 276943, продовженням попереднього страхового випадку, помилкове визначення розрахункового періоду, що призвело до невірного нарахування матеріального забезпечення застрахованій особі - судді Чернігівського районного суду Запорізької області Ломейку В.В. за період непрацездатності з 02 березня 2016 року по 06 квітня 2016 року).

Абзацом другим пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» страхові випадки за соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім'ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з страхових випадків.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України N 455 від 13 листопада 2001 року (далі Інструкція № 455 від 13 листопада 2001 року).

Підпунктом 1.1 пункту 1 Інструкції № 455 від 13 листопада 2001 року тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Тобто, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Підпунктом 1.4.1 підпункту 1.4 пункту 1 Інструкції №455 від 13 листопада 2001 року право видачі листків непрацездатності зокрема надається лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров'я.

Відповідно до підпункту 1.7 пункту 1 Інструкції № 455 від 13 листопада 2001 року видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області в судовому засіданні зазначав про те, що відповідно до частини третьої статті 30 Закону України №1105 та пункту 2.2 розділу II Положення №25 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов'язана у тому числі: приймати рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення виплати його (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Представник відповідача зазначає, що при прийнятті до оплати листка непрацездатності серія АГШ №276937 у комісії із соціального страхування позивача повинно було виникнути правомірне запитання: чому при відсутності перерви випадку тимчасової непрацездатності, який почався 03 жовтня 2015 року, листок непрацездатності серія АГШ №276937 був виданий, як первинний. Це питання виникло у перевіряючих під час проведення планової перевірки, враховуючи непрацездатність ОСОБА_3 з 03 жовтня 2015 року до виходу на роботу. З метою , з'ясування фактів та обставин видачі листків непрацездатності в ході перевірки направлено запит до Комунальної установи «Чернігівська центральна районна лікарня» Чергінівської районної ради Запорізької області від 10 січня 2017 року №03-08-32 (копія листа додається). Відсутність переривання випадку тимчасової непрацездатності застрахованої особи ОСОБА_3, який був непрацездатним з приводу того самого захворювання, травми до виходу на роботу, з урахуванням пункту 1.3 розділу 1 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України 09 квітня 2008 року №189, підтверджено лікувальним закладом. Комісія із соціального страхування Чернігівського районного суду Запорізької області не виконала свої обов'язки перевірити правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та не встановила порушення пункту 1.3. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я _ України від 09 квітня 2008 року №189 та пункту 3.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 03 листопада 2004 року №532, допущених лікувальним закладом при видачі листка непрацездатності АГШ №276937...».

Суд не погоджується з такою правовою позицією контролюючого органу та прийнятим на підставі цього рішенням, оскільки оформлений листок непрацездатності є первинним документом, документом суворої звітності, який відповідно до Інструкції № 455 від 13 листопада 2001 року заповнюється лікарем.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За правилами підпункту 8.3 пункту 3 Інструкції № 455 від 13 листопада 2001 року відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, згідно з законодавством України несуть лікарі.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача про, те що при прийнятті до оплати листка непрацездатності серія АГШ №276937 у комісії із соціального страхування позивача повинно було виникнути правомірне запитання: чому при відсутності перерви випадку тимчасової непрацездатності, який почався 03 жовтня 2015 року, листок непрацездатності серія АГШ №276937 був виданий, як первинний, на підставі наступного.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про комісію (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації, затвердженого постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 25 від 23 червня 2008 року (далі по тексту Положення № 25 від 23 червня 2008 року).

Відповідно до пункту 2.2 Положення № 25 від 23 червня 2008 року Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов'язана:

- приймати рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг;

- приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення виплати його (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг;

- здійснювати контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам роботодавцем за рахунок коштів Фонду як за власною ініціативою, так і у зв'язку із зверненням застрахованих осіб;

- вживати заходів по своєчасному наданню на підприємстві застрахованим особам матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням;

- брати участь у перевірках, що здійснюються на підприємстві робочими органами відділень Фонду з питань правильності використання страхових коштів, надавати контролюючим органам необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок;

- здійснювати заходи по усуненню виявлених комісією (уповноваженим) із соціального страхування підприємства та контролюючими органами порушень з питань надання матеріального забезпечення та соціальних послуг, використання страхових коштів.

Тобто, такий перелік обовязків Комісії є вичерпним.

Суд наголошує на тому, що комісією повинно бути здійснено перевірку на помилки та дефекти у заповненні листка непрацездатності з технічної сторони, а також наявності виправлень, або повноти інформації (щодо страхувальника, застрахованої особи) тощо.

Заповнення листка непрацездатності, як здійснення свої професійної діяльності, обовязок лікаря, через що і відповідальність покладена на останнього.

Повноважень при перевірці правильності заповнення листка непрацездатності щодо граф які стосуються професійної діяльності саме лікаря, у Комісії із соціального страхування підприємства відсутні.

Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань зокрема проводять розслідування страхових випадків (пункт 2 частини 2 статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування»).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у разі якщо Комісія із соціального страхування підприємства буде здійснювати розслідування страхових випадків та встановлювати обставини протиправних дій лікаря то, Комісія буде підміняти повноваження органу завданням якого є такий контроль.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному рівні, так і на регіональному, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Діючим законодавством позивач не наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за достовірністю інформації, яка відображається лікарем у листку непрацездатності.

Враховуючи відмінність причин непрацездатності, вказаних у листках непрацездатності серія АГН № 907402, серія АГШ № 276447, серія АГШ № 276558, серія АГШ № 276668, серія АГШ № 276839 з одного боку та, у листку непрацездатності серія АГШ № 276937 з іншого, а також те, що у листку непрацездатності серія АГШ № 276839 зазначено «стати до роботи», а у листку серія АГШ № 276937 вказано, що він є первинним, ані комісія (уповноважений) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням Чернігівського районного суду Запорізької області, ані ТУ ДСАУ в Запорізькій області не мали підстав та можливості для встановлення факту відсутності переривання випадку тимчасової непрацездатності ОСОБА_3

Отже суд приходить до висновку про те, що рішення Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 10 березня 2017 року № 71 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті працездатності застрахованій особі ОСОБА_3В у сумі 700,44 грн. та штрафу у розмірі 350,22 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 143, 241, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69035, ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, вул. Сєдова,12, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Чернігівський районний суд Запорізької області (вул. Соборна, буд. 391, смт. Чернігівка, Запорізька область, 71202), про визнання неправомірним та скасування рішення задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 10 березня 2017 року № 71 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті працездатності застрахованій особі ОСОБА_3В у сумі 700,44 грн. та штрафу у розмірі 350,22 грн.

Присудити на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69035, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, вул. Сєдова,12, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 06 квітня 2018 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Рішення не набрало законної сили

Суддя Д. В. Татаринов