Справа № 344/1750/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1750/17
Провадження № 2-а/344/114/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську про скасування постанови серії АР № 142651 від 19.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську про скасування постанови серії АР № 142651 від 19.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, посилаючись на те, що зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення п.33.3.34 ПДР, а саме: керуючи транспортним засобом здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34. Просить скасувати постанову, оскільки, 19.11.2016 року близько 11:00 год, керуючи транспортним засобом "Опель Астра", д.н.з. НОМЕР_1, під'їхав до місця роботи - обласної філармонії, що по вул.Леся Курбаса, 3 в м.Івано-Франківську. Автомобіль зупинив по вул.Крушельницької, навпроти будинку №2-а. На розі вулиць Л.Курбаса-Крушельницької встановлено дорожній знак 3.34 (зупинку заборонено) разом із горизонтальною дорожньою розміткою 1.4. Позивач зупинив ТЗ на відстані близько 20 м. далі від пішоходного переходу, після чого до нього підійшли працівники поліції та вимагали пред'явити документи на ТЗ та посвідчення водія. Після того, як він надав вказані документи, працівники патрульної поліції винесли оскаржувану постанову. На його пояснення, що він не порушував ПДР, оскільки зупинився далеко за лінією розмітки 1.4, на відстані 20 м., працівник патрульної поліції не відреагував, та заявив, що позивач може оскаржити постанову в суді, копія постанови буде направлено йому поштовим відправленням. Не отримавши копії постанови, позивач 31.01.2017 року звернувся з письмовою заявою до УПП в м.Івано-Франківську та отримав копію оскаржуваної постанови. Просив визнати строк для оскарження вказаної постанови пропущеним з поважних причин, скасувати зазначену постанову та закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю у його діях складу адмінправопорушення.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заявлений адміністративний позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі (а.с. 59).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 58).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР № 142651 від 19.11.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти УПП у м. Івано-Франківську, по вул.Крушельницької, 3 в м.Івано-Франківську, встановлено, що ОСОБА_1 19.11.2016 року о 11:15 год., керуючи транспортним засобом OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Крушельницької, 3, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги п.33.3.34 ПДР. У зв'язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 6).

31.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника УПП в м.Івано-Франківську, відповідно до якої просив надати належним чином завірену копію постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, складену працівниками поліції 19.11.2016 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 7).

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови серії АР № 142651 від 19.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримав вказану копію постанови 31.01.2017 року, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 6).

Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно реєстраційного штампу позивач звернувся із зазначеним позовом до Івано-Франківського міського суду 07.02.2017 року (а.с. 1-4), а тому строк для оскарження зазначеної постанови позивачем не пропущено.

Згідно п. 33.3 ПДР України заборонний знак 3.34 «Зупинку заборонено» вказує на те, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Знак може застосовуватися разом з розміткою 1.4, при цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.

Пунктом 34.1 ПДР України встановлено, що горизонтальна дорожня розмітка 1.4 - позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаком 3.34 і наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Проте, як вбачається з копії оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.33.3.34 ПДР України, однак вказаний пункт в ПДР україни відсутній.

Пунктом 8 Розділу ХІІІ вищезазначеної Інструкції встановлено, що заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами, чого в даному випадку інспектором дотримано не було, так як прізвище, ім'я та по батькові інспектора, зазначене в оскаржуваній постанові, неможливо ідентифікувати.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Як було встановлено в судовому засіданні 19.11.2016 року позивач близько 11:00 год., керуючи транспортним засобом OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку по вул.Крушельницької, 3 в м.Івано-Франківську, у зв'язку з чим інспектором роти УПП у м. Івано-Франківську, прізвище, ім'я та по батькові якого з копії оскаржуваної постанови встановити не представилось можливим, оформлено протокол про вчинення позивачем адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Однак, як вбачається із фотофіксації місця зупинки транспортного засобу по вул.Крушельницької дорожній знак 3.34. "Зупинку заборонено" застосований разом з розміткою 1.4, тому зона дії вказаного дорожнього знаку визначається за довжиною лінії розмітки. Як було встановлено в судовому засіданні та не спростовано представником відповідача, позивач здійснив зупинку автомобіля на близько 20 м. від закінчення лінії розмітки (а.с. 32-36).

Крім того, як вбачається із фотофіксації місця зупинки транспортного засобу по вул.Крушельницької станом на 19.10.2017 року - нанесено горизонтальну розмітку 1.1, (вузька суцільна лінія), яка позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей (а.с. 43-49).

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на представлені позивачем докази, які підтверджують обставини, викладені ним у позові, а саме - оскаржувана постанова була винесена без встановлення доказів вчинення адмінправопорушення, оскільки жодних пояснень чи спростувань доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову відповідачем суду не представлено, як і не представлено відеофіксації вказаного адмінправопорушення, а тому судом розцінюються обґрунтованими доводи позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП, а тому в цій частині позов підлягає до задоволення.

В частині закриття провадження по справі про адмінправопорушення позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, оскільки у відповідності до ст.245 КАС України, адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адмінправопорушення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги адміністративного позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську про скасування постанови серії АР № 142651 від 19.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі - задоволити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 142651 року, винесену інспектором роти УПП у м. Івано-Франківську про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні решти вимог адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 02.05.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.