Справа № 804/191/4668/17
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2018 року Справа № 804/191/4668/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучма К.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати неправомірними та протиправними дії Дніпровського приміського обєднаного УПФ України Дніпропетровської області, щодо відмови йому, в призначенні пенсії відповідно до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязати відповідача призначити та виплачувати йому, пенсію відповідно до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 28.03.2017 р., зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 28.04.1980 р. по 14.03.1995 р., з 01.04.2000 р. по 29.11.2006 р., з 02.01.2008 р. по 01.06.2015 р., з 01.10.2015 р. по 31.12.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою та всіма необхідними документами про призначення пільгової пенсії, проте останнім було надано відмову, у звязку з тим що не весь період зараховано до стажу тракториста-машиніста зайнятого безпосередньо у виробництві сільськогосподарської продукції. Позивач вважає вказану відмову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у звязку з чим вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
В поданому відзиві на позов відповідач зазначив, що надана відповідачем відмова є обґрунтованою та прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки надати довідку про пільговий стаж роботи на посаді тракториста, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції «Тростянецький райагрохім» позивач відмовляється, зазначаючи, що надати довідку немає можливості. Враховуючи вищевикладене і у звязку з відсутністю уточнюючих довідок підприємства, відмовлено в прийнятті документів для призначення пенсії на пільгових умовах згідно пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на законних підставах, а тому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідачем необґрунтовано було відмовлено йому в зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, періоди роботи тракториста-машиніста, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції за період з 06 серпня 1986 року по 14 березня 1995 року, чим порушено його законні права та інтереси. Позивач просив суд позов задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Судом встановлено, що 28.03.2017 року позивач звернувся до Дніпровського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пільгової пенсії, що підтверджено журналом реєстрації особистого прийому громадян.
28.03.2017 року відповідачем було відмовлено у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах в порядку п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу, оскільки не весь період зараховано до стажу тракториста-машиніста зайнятого безпосередньо у виробництві сільськогосподарської продукції.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Порядком застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи.
Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Так, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідно до п.«в» ст.13 Закону України «про Пенсійне забезпечення» право на призначення пільгової пенсії за віком мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, зокрема: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років 6 місяців, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Відповідно до розяснення Міністерства забезпечення України від 20.01.1992 р. №7 до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).
Позивач в позові зазначив, що його спеціальність-тракторист, відповідно до трудової книжки у 1983-1984 рік він навчався в Корецькому сільськогосподарському професійному училищі, а потім усе свої життя працював трактористом. За весь час свої роботи трактористом-машиністом був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві та відповідно отримував заробітну плату. Він має загального трудового стажу 33 роки 9 місяців та 7 днів та 30 років спеціального пільгового стажу відповідно до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивачем в обґрунтування позовних вимог надані наступні документи: копії трудових книжок; довідки, що підтверджують наявність трудового стажу № 9 від 13.03.2017 р.; наказ № 84 від 06.08.1986 р.; наказ № 7 від 14.03.1995 р.; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 04.04.2016 р. №02/04; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 04.04.2016 р. № 03/04; свідоцтво про навчання № 1945; диплом Б № 334360.
Так, з відомостей трудової книжки позивача видно, що позивач в період з 06 серпня 1986 року по 14 березня 1995 року працював трактористом-машиністом третього класу в Тростянецькому районному обєднані по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» перейменоване у Товариство з додатковою відповідальністю «Тростянецький Райагрохім».
На підставі викладеного, період роботи з 06.08.1986 року по 14.03.1995 року має бути зарахований позивача до пільгового стажу як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільськогосподарської продукції, без необхідності надання уточнюючої довідки із підприємства де працював позивач, оскільки трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості, передбачені п.20 Порядку.
Суд зазначає, що відмова відповідача у зарахуванні вищевказаного періоду роботи позивача до його пільгового стажу носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 640 грн., що документально підтверджується квитанцією № 211728345 від 28.12.2017 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 263 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Дніпровського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо відмови ОСОБА_1, в призначенні пенсії відповідно до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Присудити здійснені ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя ОСОБА_2