Справа № 814/821/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2018 року

Київ

справа №814/821/16

адміністративне провадження №К/9901/34540/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - Управління поліції) на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року у складі судді Біоносенка В.В. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у складі колегії суддів: Танасогло Т.М. (головуючий), суддів Бойка А.В., Яковлєва О.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління поліції, третя особа: Національна поліція України, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції від 28 березня 2016 року № 58 о/с щодо звільнення його зі служби в поліції;

поновити на посаді та стягнути заробітну плату час вимушеного прогулу.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 6 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року позов задовольнив. Визнав протиправними та скасував наказ Управління поліції від 28 березня 2016 року № 58 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції, визнав протиправним та скасував висновок Атестаційної комісії № 5 Управління поліції, викладений у протоколі ОП № 15.00004453.0021933 від 9 березня 2016 року, поновив позивача на посаді інспектора Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції Управління поліції, стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29 березня 2016 року по 14 квітня 2016 року в сумі 3371,78 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили із того, що атестування позивача проведене за відсутності для цього підстав, а також не відповідає меті та завданням атестування поліцейських і суперечить вимогам Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII). Суди зазначили, що відповідачами не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження невідповідності позивача займаній посаді, а також не доведено, що при прийнятті рішення (висновку) про невідповідність займаній посаді враховувались обов'язкові критерії, визначені пунктом 16 Розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17 листопада 2015 року № 1465 (далі - Інструкція № 1465), у зв'язку з чим суд дійшов висновку про незаконність оскаржуваного наказу та необхідність його скасування.

Не погоджуючись із ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління поліції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені рішення судів скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. На обґрунтування скарги зазначає, що судами порушені норми матеріального права, зокрема, частина перша статті 57 Закону № 580-VIII та пункт 20 Розділу IV Інструкції № 1465 та норми процесуального права, зокрема, частина друга статті 11 КАС України.

Позивач заперечень на касаційну скаргу не надав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з червня 2001 року по 6 листопада 2015 року позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ.

7 листопада 2015 року наказом начальника Управління поліції № 3 о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 Розділу ХІ Закону № 580-VIII позивача призначено на посаду інспектора Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції, з присвоєнням спеціального звання майор поліції.

28 березня 2016 року начальник Управління поліції видав наказ № 58 о/с «По особовому складу», яким майора поліції ОСОБА_2, інспектора Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII - через службову невідповідність. Підстава - протокол ОП №15.00004453.0021933 від 9 березня 2016 року.

Перевіривши доводи та вимоги касаційної скарги, а також правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що підстави для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень і ухвалення нового судового рішення, визначені статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відсутні.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

7 листопада 2015 року набрав чинності Закон №580-VIII.

Згідно з пунктом 9 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з приводу того, що наведена норма Закону № 580-VIII не передбачає проведення атестування як вимогу для прийняття на службу в поліції працівників міліції, які виявили таке бажання.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 57 Закону № 580-VIII, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанції щодо можливості проведення атестування поліцейських лише з підстав, наведених у частині другій статті 57 Закону №580-VIII, є обґрунтованим і таким, що відповідає нормам законодавства.

Передбачені даною нормою повноваження керівника поліції та/або керівників органів (закладів, установ) поліції приймати рішення про проведення атестування поліцейських також повинно здійснюватись виключно з підстав і з метою, визначених частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII.

Пунктом 15 Розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1)займаній посаді відповідає;

2)займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3)займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4)займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Пунктом 16 Розділу IV Інструкції № 1465 встановлено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6)наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Пунктом 20 розділу IV Інструкції № 1465 передбачено, що усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Судами попередніх інстанцій, на основі досліджених під час судового розгляду доказів, встановлено, що атестаційна комісія не провела всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноти виконання ним функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не врахувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Колегія суддів касаційного суду приходить до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи, суди попередніх інстанції правильно застосували наведені норми матеріального права та дійшли вірних висновків про те, що рішення атестаційної комісії не містить висновків щодо обставин, передбачених пунктом 16 Розділу IV Інструкції № 1465, та факту відповідності поліцейського вимогам, що пред'являються до нього як до особи, яка перебуває на відповідній посаді, а тому, є необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

Суд касаційної інстанції відхиляє аргументи скаржника з приводу дотримання атестаційною комісією при складенні висновку вимог пункту 20 розділу IV Інструкції, оскільки формальне зазначення у висновку атестаційної комісії усіх необхідних складових, саме по собі, ще не може свідчити про обґрунтованість даного рішення та наявність підстав для його прийняття відносно позивача.

Доводи скаржника про те, що суд визнаючи протиправним та скасовуючи висновок Атестаційної комісії № 5 Управління поліції, про службову невідповідність позивача, викладений у протоколі ОП №15.00004453.0021933 від 9 березня 2016 року безпідставно вийшов за межі позовних вимог, не заслуговують на увагу, оскільки суд навівши відповідне обґрунтування вчинив відповідно до вимог частини другої статті 11 КАС України.

Зважаючи на незаконність проведення атестації позивача та безпідставність рішення відповідача-1, а також те, що під час проведення атестування відносно позивача атестаційною комісією порушені принципи об'єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції, суд приходить до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII відбулось незаконно, у зв'язку з чим наказ Управління поліції від 28 березня 2016 року № 58 о/с щодо звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII (через службову невідповідність) є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на наведене, касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Миколаївській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року - залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 355-356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа: Національна поліція України, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду