Справа № 552/1021/18
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.04.2018 Справа № 552/1021/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., з участю секретаря Різник А.В., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БР №526142 від 18.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

ПРОЦЕДУРА.

1.21.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Полтави із адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БР №526142 від 18.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

2. 21.02.2018 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави дана справа направлена за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

3. 17.04.2018 року позивачка надала суду заяву щодо проведення підготовчого засідання без її участі, а 23.04.2018 року про розгляд справи за її відсутності.

3. 18.04.2018 року відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позов, згідно якого просив провести розгляд справи без нього.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН.

4. В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 послалася на те, що 18.02.2018 року приблизно об 11 годині вона керувала автомобілем Форд Куга д.н. НОМЕР_1 вулицею Маршала Бірюзова м. Полтави та почала рух перехрестям з вулицею ОСОБА_3 на зелений миготливий сигнал світлофора. Після чого її протиправно зупинили патрульні та безпідставно висловили вимогу про предявлення полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не зважаючи на те, що Правил дорожнього руху вона не порушувала та не допустила дорожньо-транспортної пригоди. При цьому вона надала відповідачу спеціальний знак до полісу та запропонувала предявити йому електронну копію полісу, на що останній відмовив та склав щодо неї постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, яку вважає протиправною.

5. Відповідач у своєму відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

6. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

7. У відповідності до постанови БР №526142 від 18.02.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП за те, що вона 18.02.2018 року, керуючи автомобілем Форд Куга д.н. НОМЕР_1 у по вул. М.Бірюзова в місті Полтава, перетнула перехрестя з вул. ОСОБА_3 на заборонений сигнал світлофора, а також не мала при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.8.7.3 та п.2.1 ПДР, тобто скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4).

8. Позивачка із вказаним правопорушенням на місці не погодилась.

9. Відповідач до свого відзиву надав суду відеозапис з боді-камери, який розпочинається з моменту зупинки автомобіля позивача. При цьому позивачка не погоджується із правопорушенням, що ставиться їй у провину, зазначаючи, що розпочала проїзд перехрестям з вулицею ОСОБА_3 на миготливий зелений сигнал світлофора. На вимогу предявити оригінал полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачка зазначила, що він є, але можливо вдома та на підтвердження його наявності предявила спеціальний знак, де вказані усі необхідні відомості щодо вказаного полісу, після чого підходила до патрульного автомобіля та про щось говорила із патрульними, в подальшому підписала постанову про притягнення її до відповідальності щодо ознайомлення із нею та отримання її копії.

10. Водночас, із досліджених судом фотознімків та відеозапису відео-реєстратора, наданих позивачкою ОСОБА_1, убачається, що автомобіль, в якому вона перебуває за кермом на швидкості минає напівстерту дорожню розмітку (стоп-лінію) та світлофор перед перехрестям вулиць Маршала Бірюзова і ОСОБА_3 міста Полтави на межі зеленого миготливого та жовтого сигналу, після чого перетинає перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Перешкод для руху інших учасників руху не створює.

11. Достовірність, належність і допустимість відеозапису позивачки встановлено судом, незважаючи на відмінність дати і часу, на підставі зіставлення із відеозаписами відповідача щодо місця, орієнтовного часу доби, обстановки та обставин розгляду справи про адміністративне правопорушення.

12. Згідно посвідчення водія ВХР 928944, позивачка ОСОБА_1 має водійський стаж з серпня 2005 року (а.с.6).

13. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХК №051564, власником автомобіля Форд Куга д.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 (а.с.5).

14. За даними полісу №АК/7964721 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль Форд Куга д.н. НОМЕР_2 застрахований ПрАТ СК «Юнівес» 22.11.2017 року із строком дії полісу до 22.11.2018 року (а.с.7). Указаний поліс має необхідні реквізити, в тому числі щодо сплати страхового платежу, його існування відповідачем не спростоване, тому його достовірність не викликає сумнівів.

15. Інші докази суду не надані.

ПРАВОЗАСТОСУВАННЯ.

16. Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

17. При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

18. Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

19. У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.23,25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

20. Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

21. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

22. Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

23. Водночас, п. 16.8 Правил дорожнього руху України зобовязує водія, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

24. Крім того, згідно з п.8.11 Правил дорожнього руху України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засобу в місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

25. Також частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

26. Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

27. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом про загальнообовязкове страхування власників наземних транспортних засобів, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (Преамбула цього Закону).

28. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 цього закону).

29. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - полісу) особа несе відповідальність, встановлену законом (п.21.4 цього Закону)

30. Таким чином, даний базовий Закон повязує настання відповідальності особи лише у разі експлуатації транспортного засобу без наявності чинного полісу, що слід тлумачити так, що цього полісу взагалі не існує, що відповідає меті такого страхування.

31. Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг №3631 від 31.08.2017 «Про затвердження змін до Положення про особливості укладання договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з 7 лютого 2018 року договори внутрішнього обовязкового страхування автоцивільної відповідальності можуть укладатись в електронній формі, яка зовні має усі реквізити паперового договору.

32. Отже належним та допустимим доказом наявності укладеного договору цивільно-правової відповідальності є і його електронна форма, предявлення якої є можливим через будь-який електронний пристрій, в тому числі мобільний телефон.

33. Можливість перевірки достовірності електронної форми такого договору не виключається працівником поліції через відкритий реєстр МТСБУ.

34. Частинами 2,3 ст. 29 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський захід, до яких відноситься і превентивний захід у виді перевірки документів, застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

35. За приписами п.21.3 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

36. Водночас, згідно з п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

МОТИВИ СУДУ

37. Оцінюючи вказані обставини, а також наявну дорожню обстановку, в тому числі достатньо велику швидкість руху позивачки, по тому, що її перевищення не доведено, відсутність перешкод по ходу її руху та з боку вулиці ОСОБА_3, невелику відстань від світлофора до перехрещення проїзних частин, суду не доведено належними засобами доказування, що позивачка без застосування екстреного гальмування мала можливість зупинити свій транспортний засіб перед стоп-лінією, пішохідним переходом, на рівні світлофора чи перед перехрещенням проїзних частин.

38. Крім того, системний аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що перевіряти наявність чи відсутність полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів має право посадова особа підрозділу Національної поліції, у випадках чітко передбачених законодавством, а саме при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за порушення правил дорожнього руху, а також оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

39. Враховуючи, що не доведено порушення позивачкою правил дорожнього руху України, щодо неї не складався відповідний протокол, як це буквально визначено п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вона не була причетна до дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що відповідач не мав повноважень на перевірку в позивачки страхового полісу.

40. Крім того, суд зважає на те, що страховий поліс щодо транспортного засобу, яким керувала позивачка існував та був чинний станом на 18.02.2018 року, про що вона повідомила відповідача та надала відповідні докази, в тому числі спеціальний знак та вказувала на наявність у неї при собі електронної копії полісу, на що відповідач не звернув уваги.

41. Викладені конкретні обставини справи, на думку суду виключають суспільну шкідливість діянь, які ставляться у провину позивачці, зокрема її посягання на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, відтак суд не вбачає у них складу адміністративних правопорушень.

42. Враховуючи, що відповідач не довів правомірності винесеної ним постанови, вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в діянні позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

43. Керуючись ст. ст. 2,6,77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Постанову БР №526142 від 18.02.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя В. М. Микитенко