Справа № 511/3360/15-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 511/3360/15-а

адміністративне провадження № К/9901/11894/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 (колегія суддів у складі: Лукянчук О.В., Градовського Ю.М., Кравченка К.В.) у справі № 511/3360/15-а за позовом ОСОБА_4 до Кучурганської митниці, Державної митної служби України, Котовської митниці, Державного казначейства України про визнання незаконною відмови у прийнятті на роботу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження - боржника Кучурганську митницю на Одеську митницю Державної фіскальної служби (далі - Одеська митниця ДФС).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.05.2016 в задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.05.2016 скасовано. Заяву ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження у справі № 511/3360/15-а, а саме: боржника Кучурганську митницю на Одеську митницю ДФС.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016, Одеська митниця ДФС подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.05.2016 залишити без змін. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що Кучурганська митниця припинила свою діяльність шляхом ліквідації без встановлення правонаступників, а права і обов'язки ліквідованої митниці не перейшли у порядку правонаступництва до інших юридичних осіб. Окрім того, місце розташування наново створеного митного поста «Роздільна» та його структурного підрозділу - відділу митного оформлення № 1, розташованого у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган-Первомайськ», не є підставою до правонаступництва.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Так, в ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2009, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.08.2011, зобов'язано Кучурганську митницю поновити ОСОБА_4 на посаді інспектора митного поста «Кучурган» Кучурганської митниці та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 12 000,00 грн.

18.08.2009 Роздільнянським районним судом Одеської області ОСОБА_4 було видано виконавчі листи № 2-а-7 щодо поновлення його на роботі та стягнення грошових коштів, які перебували на виконанні у відділі ДВС Роздільнянського РУЮ.

Відмовляючи задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що Одеська митниця ДФС не є правонаступником ліквідованої Кучурганської митниці і не може бути стороною виконавчого провадження та відповідати замість боржника та не є органом, який наділений повноваженнями по вирішенню питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів відповідача. Такий орган може бути визначений лише шляхом пред'явлення самостійного позову особою, права якої порушені до цього органу.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення заяви про заміну виконавчого провадження, виходив з того, що в даному випадку наявні правові підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні № 511/3360/15-а.

Верховний Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з урахуванням наступного.

Частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, чинній до 15.12.2017) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За частиною першою статті 264 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення частини п'ятої статті 8 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, боржником за виконавчим провадженням з примусового виконання судового рішення є Кучурганська митниця.

Проте, відповідно до пункту 1 наказу Державної митної служби України від 23.07.2008 № 804 «Про ліквідацію митних органів» з 22.10.2008 - ліквідовано Кучурганську митницю без правонаступника.

Згідно інформації з сайту Міністерства юстиції України від 09.09.2009 до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення юридичної особи - Кучурганської митниці, правонаступник відсутній.

Наказом Державної митної служби України від 23.07.2008 № 805 «Про створення митного органу» створено нову митницю - Дністровську митницю, її визначено правонаступником Кучурганської митниці лише в частині видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій державним службовцям, пенсія яким призначена на умовах і відповідно до норма Закону України «Про державну службу», у разі звернення колишніх посадових осіб митниці.

Підпунктом 1.3 пункту 1, підпунктом 2.3 пункту 2 наказу Державної митної служби України від 14.10.2010 № 1218 «Про оптимізацію структури митних органів, розташованих на території Дніпропетровської, Закарпатської та Одеської областей» припинено Дністровську митницю шляхом приєднання її до Південної митниці. Південну митницю визначено правонаступником Дністровської митниці.

Згідно інформації з сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.06.2011 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Дністровської митниці.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів», а також Переліку територіальних органів Міндоходів, які утворюються, що наведений у додатку 1 до зазначеної постанови, територіальні органи Міністерства доходів і зборів, в тому числі і Південна митниця Міндоходів, утворені як юридичні особи публічного права. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено реорганізацію шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів та зборів (в тому числі і до Південної митниці Міндоходів) територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби (в тому числі і Південної митниці) згідно з додатком 2.

Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 територіальні органи Міністерства доходів і зборів визначено правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови.

Згідно інформації з сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.08.2013 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Південної митниці в результаті реорганізації.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1, у якому, серед інших, зазначена Одеська митниця ДФС.

Пунктом 2 зазначеної постанови реорганізовані територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2, в тому числі реорганізовано Південну митницю Міндоходів шляхом її приєднання до Одеської митниці ДФС.

До структури Одеської митниці ДФС, як і до того до структури Південної митниці Міндоходів входить митний пост «Роздільна», межі компетенції якого розповсюджуються на Біляївський (крім м. Теплодар та залізничної станції «Одеса-Ліски»), Роздільнянський, Іванівський та Великомихайлівський райони Одеської області.

Одним із структурних підрозділів митного поста «Роздільна» є відділ митного оформлення № 1 (розташований у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган-Первомайськ» за адресою; 67450, Одеська область, Роздільнянський район, с. Кучурган).

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні № 511/3360/15-а з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-7, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області, а саме: боржника Кучурганську митницю на Одеську митницю ДФС.

Отже, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухвалені судового рішення чи вчинені процесуальних дій, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 у справі № 511/3360/15-а залишити без змін, а касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх
Судді: О.В. Білоус
Т.Г. Стрелець