Справа № 813/256/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/256/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Шавель М.М.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (вул. Клепарівська, 8/5, м. Львів, 79007) до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова (вул. Б.Хмельницького, 116, м. Львів, 79020) у якому просить суд:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 14.02.2011 року;

- зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 14.02.2011 року, в розмірі 90% заробітної плати за 24 останніх місяці роботи на державній службі,з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за вислугу років та індексації заробітної плати згідно з поданою довідкою про заробітну плату від 18.03.2016 року №2605-вих.-470 з урахуванням виплачених сум пенсії.

Ухвалою від 18 січня 2018 року залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою від 02 лютого 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі доказами.

Ухвалою від 23 лютого 2018 року призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 15 березня 2018 року поновлено строк звернення до суду та відмовлено в клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні проведено заміну відповідача на правонаступника -Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 14.02.2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, як одержувач пенсії за віком відповідно до ст. 34 Закону України «Про державну службу». 01.07.2016 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця, з врахуванням зазначених сум в графі «Інші витрати» з 14.02.2011 року. Листом від 06.07.2016р.,№ 67.11/03-15 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку, обґрунтовуючи відмову тим, що з 01.06.2015року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до закону № 3713 з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 з 01 червня 2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України. З даним рішенням позивач не згодна, оскільки дані складові її заробітної плати не були включені відповідачем до пенсії, яка їй була нарахована, тобто, фактично відповідач повинен дорахувати їй пенсію.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві.

21.02.2018 року відповідачем на адресу суду подано відзив (вх.№ 4713), в якому зазначено, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 з 01 червня 2015р., скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України. з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Вказують на те, що в долученій довідці про складові заробітної плати державного службовця від 18.03.2016 року № 2605-вих-470 виданій управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у графі «Інші виплати» включені виплати «матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, грошова винагорода за вислугу років, індексація грошових доходів), які не передбачені статтею 33 Закону України «Про державну службу», як складові частини заробітної плати державного службовця.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова листом від 06.07.2016 року № 6711/03-15 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з урахуванням долученої довідки про складові заробітної плати від 18.03.2016 № 2605-вих-470 у звязку з відсутністю правових підстав. Дана відмова у листі обґрунтована тим, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 з 01 червня 2015р., скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України. з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (надалі Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною п'ятою статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Отже, згідно з указаною статтею пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків, але не більше 90 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховуються відповідні страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 24.03.1995 № 108/95 ВР "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі Закон № 108/95-ВР) заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону № 108/95-ВР (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, згідно з частиною другої статті 33 Закону № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З аналізу наведених норм вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за вислугу років, індексація заробітної плати, входили до системи оплати праці державного службовця.

Згідно довідки Департаменту гуманітарної політики управління соціального захисту Львівської міської ради про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про держану службу" від 18.03.2016 року за № 2605-вих-470, у якій у графі "Інші виплати" вказано: індексація грошових доходів; матеріальна допомога на оздоровлення; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань; грошова винагорода за вислугу років, й на вказані виплати були нараховані єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. (а.с. 8).

Також суд зазначає, що відповідно до статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з положеннями статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за вислугу років та сума індексації заробітної плати, з яких було нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати позивача та враховуються при обчисленні розміру її пенсії, а тому дії управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст..37 Закону України «Про державну службу» з 14.02.2011 року є протиправними.

Враховуючи вищевказані висновки суду, з метою ефективного та належного відновлення порушених прав позивача необхідно зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 14.02.2011 року, в розмірі 90% заробітної плати за 24 останніх місяці роботи на державній службі,з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за вислугу років та індексації заробітної плати згідно з поданою довідкою про заробітну плату від 18.03.2016 року №2605-вих.-470 з урахуванням виплачених сум пенсії.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 638/20628/16-а.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не доказав правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю.

Оскільки рішенням суду позовні вимог позивача задоволено повністю, а відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Підстав для допущення рішення до негайного виконання, передбачених ст.371 КАС України, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 14.02.2011 року.

Зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 14.02.2011 року, в розмірі 90% заробітної плати за 24 останніх місяці роботи на державній службі,з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за вислугу років та індексації заробітної плати згідно з поданою довідкою про заробітну плату від 18.03.2016 року №2605-вих.-470 з урахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 79007, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд

Повний текст рішення складено 24 квітня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.