Справа № 760/2941/16-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/314/16
Справа №760/2941/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

за участю секретарів - Горбач О.М.

Слободянюк А.К.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Березюка Ігоря Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції -

В С Т А Н О В И В:

15.02.2016 позивач ОСОБА_2 звернувсь до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія ПС2 № 805082, винесену 06.02.2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Березюком І.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування вимог зазначає, що 06.02.2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Березюком І.С. було складено постанову про адміністративне правопорушення про те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Ssang Yong», моделі «Rexton», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку на пішохідному переході, позначеному дорожнім знаком 5.35, чим суттєво заважав дорожньому руху, порушив п. 15.10 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови на нього - ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..

Вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, т.я. за кермом даного транспортного засобу не перебував, рух та стоянку не здійснював.

Крім того, вважає, що дана постанова була винесена без повного та всебічного з'ясування обставин справи. При цьому відповідачем було порушено право позивача на захист, а саме було відмовлено на прохання позивача надати йому захисника або іншого фахівця в галузі права, не було роз'яснено його прав і обов'язків, не було заслухано його пояснень, не було досліджено обставин справи у їх сукупності.

Позивач посилається на відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, т.я. дане правопорушення він не вчиняв, а працівниками поліції не було вжито заходів стосовно встановлення особи, яка б могла скоїти вказане правопорушення.

З наведених підстав просить скасувати зазначену вище постанову у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України вирішив провести розгляд справи у його відсутності. В письмових запереченнях на позов відповідач посилається на необґрунтованість та незаконність вимог позивача та просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 лютого 2016 року в м. Києві по вул. Чавдар, 9, інспектором патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Березюком І.С. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія ПС2 № 805082, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн..

Дана постанова винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за фактом порушення позивачем ОСОБА_2 п. 15.10 ПДР України, а саме, що останній керуючи автомобілем «Ssang Yong», моделі «Rexton», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку на пішохідному переході, позначеному дорожнім знаком 5.35, чим суттєво заважав дорожнього руху. Згідно матеріалів справи, відповідачем не було складено за даним фактом протоколу про адміністративне правопорушення.

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, в постанові у справі про адміністративне правопорушення, серія ПС2 № 805082 від 06.02.2016, не зазначено доказів вини позивача у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, при цьому в постанові про адміністративне правопорушення відсутні мотиви відхилення доказів, на які посилався правопорушник, зокрема його пояснень.

Посилань на будь-які інші докази вказана постанова не містить.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 06.02.2016, приблизно о 13 год. 45 хв., він прибув до стоматологічної клініки за адресою: м. Київ, вул. Єлізавети Чавдар, 2, куди його підвіз на своєму автомобілі ОСОБА_7, де він перебував приблизно до 15 год. 00 хв..

Коли він, після лікування, підійшов до автомобіля «Ssang Yong», моделі «Rexton», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить його дружині, і який залишив йому його знайомий ОСОБА_6 на узбіччі дороги по вул. Чавдар, 9 в м. Києві, то до нього підійшов чоловік у формі - відповідач, який повідомив йому, що він винний у тому, що не правильно здійснив паркування автомобілю. На пояснення позивача, що він не здійснював паркування даного автомобілю і його на даному місці залишив ОСОБА_6, відповідач ніяким чином не відреагував та склав відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Дані пояснення позивача в судовому засіданні повністю підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були приведені судом до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень, а тому у суду немає підстав сумніватися у достовірност їх пояснень. Зокрема, свідок ОСОБА_6 пояснив, що 06.02.2016, він залишив автомобіль

«Ssang Yong», моделі «Rexton», державний номерний знак НОМЕР_1, за адресою: м. Київ, вул. Чавдар, 9, де його мав забрати ОСОБА_2, а сам поїхав у своїх справах.

Крім того, відповідно до повідомлення лікаря-стоматолога ОСОБА_8 вих. № б/н від 06.04.2016, ОСОБА_2 06.02.2016 перебував на лікуванні у стоматологічному кабінеті «Академічна стоматологія» у період часу з 14 год. 15 хв. до 15 год. 15 хв., а в постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 06.02.2016, о 14 год. 46 хв., керував автомобілем«Ssang Yong», моделі «Rexton» та саме в цей час вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 була винесена з порушенням вимог ст.ст 280, 283 КпАП України, а саме інспектором патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було з'ясовано всіх обставин вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України (КАС), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідач обставин, на які посилається позивач не спростував, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надав. З огляду на належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд вважає, що останній мав можливість реалізувати зазначене процесуальне право з метою виконання процесуального обов'язку покладеного на нього в силу ч. 2 ст. 71 КАС.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. є незаконним, а тому позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову, серія ПС2 № 805082 від 06.02.2016, винесену інспектором патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Березюком Ігорем Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України ОСОБА_9 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя :