Справа № 815/6608/17
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6608/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року о 16 год. 42 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1, - за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) до ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 65039, м. Одеса, пр-т. Гагаріна, буд.23/4, кв. 52) про стягнення суми податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 12 447, 76 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 14 грудня 2017 року з адміністративним позовом звернулося Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) до ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 65039, м. Одеса, пр-т. Гагаріна, буд.23/4, кв. 52), в якому позивач просить стягнути податкову заборгованість по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 12 447, 76 грн.

15 грудня 2017 року Одеський окружним адміністративним судом надіслано лист до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС в Одеській області з проханням надати відомості щодо місця реєстрації відповідача, на який 30 січня 2018 року надійшла відповідь.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з розрахунком податкового боргу станом на 05.09.2017 року, довідкою про суму податкового боргу станом на 12.09.2017 року та інтегрованою карткою платника податків, за відповідачем рахується податкова заборгованість по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 12 447, 76 грн. Вказана заборгованість виникла 29.12.2016 року на підставі несплачених у встановлений законодавством термін нарахованих контролюючим органом податкових зобовязань, а саме: на підставі податкового повідомлення-рішення № від 29.06.2016 року на суму 12 447, 76 грн.

Ухвалою суду від 30 січня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений судом строк відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що відповідач не є платником податку відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України, оскільки не має та не одержує обєкт оподаткування, а саме: не має ніякого відношення до обєкта нерухомості, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 36. Так, відповідач зазначив, що цей обєкт нерухомості було придбано відповідачем у 2006-2007 рр., право власності підтверджено відповідним свідоцтвом, виданим Одеської міської ради ОСОБА_3 САВ №211877 від 04.12.2007 року, проте, рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2013 року у справі за позовом ТОВ «ЮГК «Діамант» визнано недійним та скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_3 САВ №211877 від 04.12.2007 року.

В свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив (вхід.№5510/18 від 26.06.2018р.), в якій позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, посилаючись на те, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна саме відповідач є землекористувачем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, 36, а тому за відповідачем рахується податкова заборгованість по земельному податку з фізичних осіб перед бюджетом у розмірі 12 447, 76 грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 29.06.2016 року.

Ухвалою від 23 березня 2018 року за клопотанням представників сторін зупинено провадження у справі на один місяць та призначено судове засідання на 24 квітня 2018 року на 15 годину 00 хвилин.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання 24 квітня 218 року поновлено провадження у справі.

На відкритому судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача надав суду додаткові письмові пояснення, з яких вбачається, що нарахування податкового зобовязання ОСОБА_3 відбулось на підставі п. 287.8 ст. 287 ПК України, оскільки відповідач є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, 36, згідно з свідоцтвом про право власності СВ №211877 від 04.12.207 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, яке зареєстроване за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд встановив такі обставини у справі.

Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 03 квітня 2018 року власником нежитлового приміщення офіс №1-Р, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, буд. 36 є ОСОБА_3, згідно свідоцтва про право власності САВ №211877 від 04.12.2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради (а.с. 28-30).

Суд встановив, що 29 червня 2016 року ГУДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.06.2016 року, яким відповідачу нараховано земельний податок з фізичних осіб у розмірі 12 447, 76 грн. за користування земельною ділянкою, на який розташований цей нерухомий обєкт.

Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано відповідачем 05.10.2016 року (а.с.14).

Згідно з розрахунком податкового боргу станом на 05.09.2017 року, довідкою про суму податкового боргу станом на 12.09.2017 року та інтегрованою карткою платника податків, у звязку з несплатою у встановлені строки податкового зобовязання згідно податкового повідомлення-рішення № від 29.06.2016 року за відповідачем рахується податкова заборгованість по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 12 447, 76 грн. (а.с. 11-12).

У звязку з тим, що відповідач не виконав це податкове зобовязання самостійно у добровільному порядку, позивач виніс податкову вимогу від 12.06.2017 року № 2082-17, яка також була отримана відповідачем, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення (а.с.15).

Суд встановив, що відповідач не оскаржував в адміністративному та/або судовому порядку вказане податкове повідомлення- рішення та податкову вимогу.

Також суд встановив, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.05.2013 року, № провадження № 22-ц/785/4285/13, № справи 1527/7933/13 позовні вимоги ТОВ «Ювелірно-гранувальна компанія «Діамант» до ОСОБА_3 задоволені та визнано недійсним свідоцтво про право власності САВ №211877 від 04.12.2007 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради, яке посвідчує право ОСОБА_3 на нежилі приміщення офіс № 1-Р за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Сахрова, 36 (а.с. 37-41).

Відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень це судове рішення набуло законної сили 13.05.2013 року.

Судом досліджені копії витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Сахрова, 36, які зареєстровані за різними особами пізніше дати набуття права власності ОСОБА_3 на нежитлові приміщення за цією адресою (а.с.33-36).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю з таких підстав.

Згідно з пп. 15.1 -15.2 ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Представник позивача зазначив, що враховуючи Інформацію з державного реєстру речових прав н нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, власником нежитлового приміщення офіс №1-Р, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, буд. 36 є ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності САВ №211877 від 04.12.2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, 29 червня 2016 року ГУДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.06.2016 року, яким відповідачу нараховано земельний податок з фізичних осіб у розмірі 12 447, 76 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано відповідачем 05.10.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.14).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14. 1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Представник позивача зазначив, що ОСОБА_3 не оскаржував податкове повідомлення-рішення ані в адміністративному, ані в судовому порядку, в звязку з чим воно є узгодженим.

Суд встановив, що нарахування податкового зобовязання відповідачу відбудилось на підставі п. 287.8 ст. 287 ПК України, відповідно до якої власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Однак, суд вважає, що ГУДФС України в Одеській області неправомірно нараховано відповідачу суму податкового зобовязання з земельного податку, з огляду на таке.

Так, матеріалами справи підтверджено, що згідно з Інформації з державного реєстру речових прав н нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, власником нежитлового приміщення офіс №1-Р, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, буд. 36 є ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності САВ №211877 від 04.12.2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Між тим, суд встановив, що рішенням апеляційного суду Одеської області у справі №1527/7933/12 від 13 травня 2013 року, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Ювелірно-гранувальна компанія «Діамант» до ОСОБА_3, за участю третьої особи - виконавчий комітет Одеської міської ради, про розірвання договору, визнання свідоцтва на право власності недійсним та скасування задоволені, а саме: розірвано договір про інвестування будівництва № 273/04-06 від 13 січня 2006 року, укладений між товариством та ОСОБА_3, визнано недійсним та скасувано свідоцтво про право власності серії CAB № 211877 від 4 грудня 2007 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради, яке посвідчує право власності ОСОБА_3 на нежилі приміщення - офіс №1-Р за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова,36.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначене рішення суду набрало законної сили 13 травня 2013 року.

Суд відхиляє доводи позивача щодо правомірності своїх позовних вимог з підстав того, що досі в Державному реєстрі речових прав н нерухоме майно це майно зареєстроване за відповідачем з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

З огляду на те, що рішенням суду свідоцтво про право власності серії CAB № 211877 від 4 грудня 2007 року було скасоване, суд вважає, що пріоритет мають відомості, що містяться в судовому рішенні.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Таким чином, оцінюючи дослідженні у справі докази кожний окремо та у їх сукупності, виходячи із приписів застосованих норм матеріального права, суд дійшов висновку, що з 2013 року ОСОБА_3 не є власником нежитлового приміщення - офісу №1-Р за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова,36, в звязку з чим у нього відсутній обовязок щодо сплати земельного податку з фізичних осіб.

Окрім того, суд бере до уваги, що за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 36 знаходяться нежитлові приміщення на праві власності ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності ЯЯЯ 9949-5 від 18.02.2008 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, нежитлові приміщення офісу №10-Р за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 36 - ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності САС 186487 від 13.10.2008 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, нежитлові приміщення офісу №10-Р за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 36 - Інституту церковного служіння Братства незалежних церков та місій Євангельських Християн-баптистів України згідно договору купівлі-продажу від 25.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу ОСОБА_6, нежитлові приміщення клубу перегляду спортивних передач №2-р за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 36 - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності САЕ №074130 від 09.08.2010 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Також, у своїх додаткових письмових поясненнях, представник позивача підтвердив, що ОСОБА_4 є платником земельного податку з фізичних осіб за земельну ділянку розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, 36.

Таким чином, враховуючи те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2013 року скасовано документ, на підставі якого існувало право власності відповідача на вказане нежитлове приміщення, суд вважає, що у відповідача відсутній обовязок сплати земельного податку з фізичних осіб, а тому відсутні правові підстави для нарахування та стягнення податкового боргу.

Суд відхиляє доводи представника позивача щодо правомірності своїх позовних вимог з підстав того, що відповідач не оскаржував податкове повідомлення-рішення № від 29.06.2016 року, оскільки, відповідно до приписів ст.ст. 242, 244 КАС України, суд має ухвалити законне та обґрунтоване рішення, для чого повинен зясувати чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Наявність або відсутність оскарження рішення, на підставі якого нараховане податкове зобовязання є одним із чисельних фактів, між тим, він втрачає значення для вирішення справи з огляду на інші фактичні дані в цій справі.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючі наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області є необґрунтованими, не підтверджуються наявними у справі доказами, в звязку з чим не належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, враховуючи, що у задоволенні позову субєкту владних повноважень відмовлено, та відсутні витрати позивача, жодні судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,293,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) до ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 65039, м. Одеса, пр-т. Гагаріна, буд.23/4, кв. 52) про стягнення суми податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 12 447, 76 грн., - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.1. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення буде виготовлений та підписаний « 26» квітня 2018 року.

Cуддя Л.Р. Юхтенко

.