Справа № 820/1810/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду

26 квітня 2018 р. Справа № 820/1810/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі - Головуючого судді Супруна Ю.О., розглянувши клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: 64501, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: майдан Свободи, 5, Держпром. 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати дії відповідача протиправними щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ;

- зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ, яка була нарахована та виплачена на підставі постанови Сахновщинського районного суду Харківської області від 11.10.2017 року по справі № 634/600/17 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 року по справі № 634/600/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати пенсії.

Крім того, позивач просить суд встановити судовий контроль на виконання судового рішення шляхом зобов'язання ГУ ПФУ в Харківській області подати у встановлений судом строк, з моменту набрання рішення законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

У судове засідання представники сторін не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач 23.04.2018 року надав заяву до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду про розгляд справи проводити без участі останнього. Крім того, просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав викладених у позові

Представник відповідача надав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути клопотання представника позивача у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року було вирішено питання про відкриття провадження в адміністративній справі та призначення справи у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

18.04.2018 року протокольною ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Відповідно до пункту 7 ст. 243 КАС України ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Дослідивши обставини, викладені у клопотанні представника відповідача та матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст.123 КАС України.

Так, за змістом ч.ч. 3 та 4 зазначеної статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд зазначає, що вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення, які дії були вчинені з цього приводу, а також вагомість права, про захист якого позивач звернувся до суду.

Так, судом встановлено, що 02.03.2018 року за вх.№1248/Г-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі заяви позивача від 05.02.2018 року на адресу останнього було направлено відповідь, в якому позивачу було відмовлено в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушення строків її виплати згідно з ст. 2 ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ та частини 2 ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Згідно з ч.2 ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачується за минулий час без обмеження строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 року по справі № 634/600/17 встановлено факт несвоєчасного перерахування та виплати пенсії ОСОБА_1. Зважаючи що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 року по справі № 634/600/17 набирає законної сили з моменту її проголошення, суд зазначає, що саме 11.12.2017 року встановлено порушення прав позивача рішенням суду, яке набрало законної сили.

Отже, судом встановлено факт порушеного права позивача на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, саме 11.12.2017 року.

Тобто перебіг строків відраховується з 11.12.2017 року - з дати винесення постанови.

Вказані обставини підтверджуються відповідними доказами, наданими позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Також слід зазначити, що відповідно до положень ст. 55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, беручи до уваги зазначене, зважаючи на встановлені обставини, суд зазначає, що у спірних правовідносинах наведені позивачем підстави та беручи до уваги ч. 2 ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" строки звернення до адміністративного суду у позивача не сплинули, оскільки не залежали від його волевиявлення, в протилежному випадку, буде порушено право позивача у доступі до правосуддя, що передбачене ст. 5 КАС України.

До вказаного висновку суд дійшов, серед іншого, використовуючи правові висновки Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями ( рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998 p.) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" вказав, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п. 23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України", суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

Крім того, судом враховано, що станом на час розгляду клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, було вже закрито підготовче провадження та призначено було розгляд справи по суті.

Суд зазначає, що відповідач, не був обмежений до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, заявити зазначене клопотання при цьому дотримуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 79 КАС України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є таким, що не підлягає задоволенню, зважаючи на відсутність підстав, передбачених ч.3 ст. 123,КАС України.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 166, 167, 173, 180, 205, 229, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду від 25.04.2018 року за вх.№01-26/19795 по адміністративній справі № 820/1810/18 за позовом ОСОБА_1 (адреса: 64501, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: майдан Свободи, 5, Держпром. 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Текст ухвали виготовлено 26 квітня 2016 року.

Суддя Ю.О. Супрун