Справа № 810/1880/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 квітня 2018 року м. Київ 810/1880/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши позовну заяву заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави до Побережківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок" Богуславської районної ради Київської області, Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації, 3-тя особа: Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави з позовом до Побережківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок" Богуславської районної ради Київської області, Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації, 3-тя особа: Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області , у якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області та Побережківської ОСОБА_1 ступенів щодо не вчинення дій з приводу оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 1,75 га під вказаним навчальним закладом;

- зобовязати адміністрацію Побережківської ОСОБА_1 ступенів оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 1,75 га за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 55, с. Побережка, Богуславського району, Київської області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Яу убачається ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що предметом адміністративного позову є бездіяльність Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області та Побережківської ОСОБА_1 ступенів, що полягає у зволіканні з оформленням правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розташовану під вказаним навчальним закладам.

З доданих до позовної заяви матеріалів суддею зясовано, що Побережківською сільською радою було прийнято рішення № 40-06-УІ від 2 березня 2011 р., яким Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою.

У свою чергу, до суду з даним адміністративним позовом прокурор звернувся лише 17 квітня 2018 р., тобто через сім років з моменту виникнення обставин, що дають підстави для виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

При цьому, у позові прокурор стверджує, що про порушення інтересів держави, за захистом яких він звертається до суду, йому стало відомо лише у січні 2018 р. з листа Мед винської сільської ради Богуславського району Київської області від 19 січня 2018 р. № 01-14/40. За цих обставин прокурор вважає, що строк звернення з позовом ним пропущено не було.

Так, початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Отже, при визначенні початку цього строку підлягає з'ясуванню момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про встановлення чинним процесуальним законодавством презумпції можливості та обовязку особи знати про стан своїх прав.

Відтак, звертаючись до суду за межами процесуальних строків, позивач повинен також довести той факт, що у нього не було обєктивної можливості дізнатися про порушення права у період, що передував фактичному зверненню до суду.

Натомість будь-яких пояснень щодо обставин, які обєктивно заважали прокуратурі протягом семи років зясувати стан дотримання земельного законодавства, позовна заява не містить.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 23 Закону № 1697-VII.

Як убачається ч. 4 ст. 23 Закону № 1697-VII, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно з вимогами ч. 3 та 4 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених ст. 169 КАС України.

З викладеного слідує, що для визначення судом права прокурора на звернення до суду для захисту інтересів держави імперативними є дві умови:

1) доведення порушення чи загрози порушення саме інтересів держави (а не окремої громади або окремої юридичної чи фізичної особи);

2) доведення належними і допустимими доказами, що захист цих інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або ж доведення відсутності такого органу.

У позовній заяві зазначено, що зволікання Побережківської ОСОБА_1 ступенів з оформленням правовстановлюючих документів на земельну ділянку під закладом освіти порушує законодавчо встановлений порядок регулювання земельних відносин, а тим самим інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель.

Одночасно з цим прокурор зазначає, що у спірних правовідносинах орган, уповноважений здійснювати захист інтересів держави, відсутній.

Водночас, порядок та субєкти, які здійснюють контроль за використанням та охороною земель визначені у главі 32 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно з вимогами ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Таким чином, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється Держгеокадастром та Державною екологічною інспекцією.

Обґрунтувань з приводу того, що Держгеокадастром та Державною екологічною інспекцією не здійснюється або здійснюється неналежним чином реалізація передбачених законом повноважень для захисту інтересів держави у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та причин, з яких такі повноваження не реалізуються прокурором суду не надано, а відтак і не обґрунтовано наявності підстав для представництва інтересів держави, як-то передбачено вимогами ч. 4 ст. 23 Закону № 1697-VII.

Крім того, стосовно наявності у прокуратури підстав для звернення до суду з цим позовом, суддею враховано таке.

Як вже зазначалося, предметом позову є бездіяльність Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області та Побережківської ОСОБА_1 ступенів, що полягає у зволіканні з оформленням правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розташовану під вказаним навчальним закладам, а у позовній заяві прокурор зазначає про відсутність органу, уповноваженого звертатись до суду з подібним позовом.

З позовної заяви та доданих до неї документів суддею зясовано, що рішення Побережківської сільської ради № 40-06-УІ від 2 березня 2011 р., яким Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації Київської області надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право постійного користуватися на земльну ділянку загальною площею 2,5 га. під Побережківський НВК "ОСОБА_1 ст. Дитсадок" в селі Побережна.

Так, що зміст права постійного користування земельною ділянкою, на момент звернення прокурора до суду, врегульовано ст. 92 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності (п. «а» ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України).

Як убачається ст 10 Закону України «Про загальну середню освіту», заклад загальної середньої освіти є юридичною особою. Статус комунального має заклад загальної середньої освіти, заснований на комунальній формі власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальну середню освіту» матеріально-технічна база закладів загальної середньої освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно закладів загальної середньої освіти належить їм на правах, визначених законодавством України.

Яу убачається ст. 38 Закону України «Про загальну середню освіту», заклад загальної середньої освіти створює науково-методичну і матеріально-технічну бази для організації та здійснення освітнього процесу.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, Побережківський НВК "ОСОБА_1 ст. Дитсадок" є юридичною особою, що заснована територіальною громадою Богуславського району в особі Богуславської районної ради, що підтверджується Статутос Побережківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - Дитячий садок" Богуславської районної ради Київської області.

Таким чином, зміст викладених положень чинного законодавства дає підстави стверджувати, що субєктом права постійного користування земельною ділянкою можуть бути, у тому числі, комунальні заклади загальної середньої освіти, до компетенції яких належить, зокрема, створення матеріально-технічної бази такого закладу.

Тобто, саме Побережківській ОСОБА_1 ступенів належить право постійного користування земельною ділянкою, що знаходиться під розташованими на ній будівлями школи, з чого слідує, що Побережківська ОСОБА_1 ступенів, як субєкт права постійного користування, не позбавлена права реалізувати надане їй право постійного користування земельною ділянкою, замовивши відповідні землевпорядні роботи, як і не позбавлена права звернутись до суду у випадку, якщо відповідні субєкти владних повноважень порушують її права, повязані з володінням чи користуванням відповідною земельною ділянкою.

У той же час підстав, з яких за захистом права користування Побережківської ОСОБА_1 ступенів до суду звернувся заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, у позовній заяві не наведено.

Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені ст. 4 Закону № 3674-VI.

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 грн 00 коп.).

Як убачається з позовної заяви, вона містить 3 вимоги немайнового характеру.

Згідно з вимогами абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підтвердження сплати судового збору було долучено до матеріалів справи платіжне доручення від 26 лютого 2018 р. № 368 про сплату судового збору лише у сумі 1762 грн 00 коп., тобто, за одну вимогу немайнового характеру.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 5 ст. 169 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Так, суддя зазначає, що бездіяльність - це невиконання обов'язків, які віднесені до повноважень суб'єкта у встановлений строк.

Проте, позовна заява не містить інформації, які саме обов'язки відповідачами не виконано і в який строк.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суддя вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури з наданням часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із зазначенням:

1) пояснень та доказів на їх підтвердження щодо того, коли та за яких обставин прокурору стало відомо про порушення прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду;

2) пояснень та доказів на їх підтвердження щодо відсутності у прокуратури обєктивної можливості дізнатися про порушення прав та інтересів держави у спірних правовідносинах у період, що передував фактичному зверненню до суду.

У випадку, якщо позов поданий за межами процесуальних строків, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обставин, що обєктивно перешкоджали звернутись до суду;

3) Пояснень та доказів на їх підтвердження з приводу того, що Держгеокадастром та Державною екологічною інспекцією не здійснюється або здійснюється неналежним чином реалізація передбачених законом повноважень для захисту інтересів держави у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та причин, з яких такі повноваження не реалізуються;

4) інформації, які саме обов'язки відповідачами не виконано і в який строк;

- оригінал документа про сплату судового збору за звернення до суду у сумі 3524 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури до Побережківського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дитячий садок" Богуславської районної ради Київської області, Відділу освіти Богуславської районної державної адміністрації, 3-тя особа: Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області про визнання незаконною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Виноградова О.І.