Справа № 521/6752/18
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/6752/18
Провадження № 2-а/521/187/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря - Богуш М.С.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до Інспектора УПП в Одеській області, лейтенанта поліції - Романюка Віталія Костянтиновича (адреса роботи: 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про визнання протиправною та скасування постанови Серії ЕАА № 360826 від 14.04.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з вказаним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати противоправною постанову Інспектора лейтенанта поліції УПП в Одеській області Романюка Віталія Костянтиновича від 14.04.2018 року, Серія ЕАА № 360826 та скасувати постанову Інспектора лейтенанта поліції УПП в Одеській області Романюка Віталія Костянтиновича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.04.2018 року, Серія ЕАА № 360826, про визнання його винним в порушення п.8.7.3.г. Правил дорожнього руху та притягнення до відповідальності по ст.122 ч.2 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425,00 грн.

В судовому засідання позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач - інспектор лейтенант поліції УПП в Одеській області Романюк В.К. в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Інспектор лейтенант поліції УПП в Одеській області Романюк Віталій Костянтинович постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.04.2018 року, Серія ЕАА № 360826, визнав ОСОБА_1 винним в порушення п.8.7.3.г. Правил дорожнього руху та притягнув до відповідальності по ст. 122 ч.2 КУпАП встановив штраф в розмірі 425,00 грн.

В даній постанові вказується, що ОСОБА_1 рухаючись по вулиці Мала Арнаутська здійснив поворот ліворуч на вулицю Пушкінська на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.Г. Правил дорожнього руху - порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

В судовому засіданні позивач пояснив, що рухався по вулиці Мала Арнаутська в сторону перехрестя з вул. Пушкінська на зелений сигнал світлофору для здійснення лівого повороту, та на зелений сигнал світлофору виїхав на перехрестя, але завершити поворот він не зміг, оскільки на проїжджу частину вийшли пішоходи, яких позивач був змушений пропустити згідно Правил дорожнього руху. Коли позивач знаходився на перехресті та пропускав пішоходів, почало мигати зелене світло світлофору, а пішоходи продовжили переходити перехрестя на мигаючий зелений

світлофор, а потім загорівся жовтий сигнал світлофору, та на проїжджій частині пішоходів вже не було і позивач завершив лівий поворот при загоранні жовтого сигналу світлофору не порушуючи Правила дорожнього руху та не створюючи будь-яких перешкод учасникам дорожнього руху.

Суд, також, акцентує свою увагу на тому, що в постанові інспектора лейтенанта поліції УПП в Одеській області Романюка В.К. від 14.04.2018 року, Серія ЕАА № 360826, притягується до відповідальності інша особа-ОСОБА_1, а прізвище позивача відповідно до паспортних даних - ОСОБА_1

Таким чином, обставини адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності та суд вважає, що у позивача відсутня подія і склад правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1.3.ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати, вимоги цих Правил.

Згідно п.п. «г» п. 8.7.3 ПДР Сигнали світлофора мають такі значення:

г) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів

П.п. 16.8, 18.2 ПДР передбачено, що на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

На підставі викладеного суд погоджується з поясненнями позивача і вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад правопорушення.

Притягнення до адміністративної відповідальності за порушення на транспорті, врегульовані главою 10 розділу ІІ КУпАП, а провадження у справах про адміністративні правопорушення проводиться у відповідності до вимог, визначених у розділі ІV КпАП України. Вимоги, стосовно дій працівників поліції при виявленні адміністративного правопорушення визначені, окрім КУпАП, у Законі України «Про національну поліцію» та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані на в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

У відповідності до вимог частин другої та четвертої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина п'ята вищенаведеної статті також передбачає, що у випадках притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається і у тому разі, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Відповідно до частини четвертої розділу першого «Інструкції» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Пунктом п'ятим першого розділу «Інструкції» передбачено, що поліцейські складають протоколи виключно про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, до вищевказаних доказів скоєння правопорушення позивачем суд ставиться критично та відхиляє їх, а враховуючи, що відповідачем доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, не надано, а можливість збирання нових доказів після ухвалення постанови що оскаржується, вичерпана, приймаючи до уваги приписи ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Також, відповідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 122, 245, 247, 251, 258 КУпАП ст.ст. 6, 9, 14, 77, 271, 272, 286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до Інспектора УПП в Одеській області, лейтенанта поліції - Романюка Віталія Костянтиновича (адреса роботи: 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про визнання протиправною та скасування постанови Серії ЕАА № 360826 від 14.04.2018 року - задовольнити.

Постанову Інспектора лейтенанта поліції УПП в Одеській області Романюка Віталія Костянтиновича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.04.2018 року, Серія ЕАА № 360826, про визнання ОСОБА_1 винним в порушення п. 8.7.3.г. Правил дорожнього руху та притягнення до відповідальності по ст.122 ч.2 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425,00 гривень - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.04.2018 року, Серія ЕАА № 360826, про визнання ОСОБА_1 винним в порушення п.8.7.3.г. Правил дорожнього руху та притягнення до відповідальності по ст.122 ч.2 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425,00 гривень у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: І.А. Бобуйок