Справа № 813/454/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25 квітня 2018 року № 813/454/18

Львівський окружний адміністративний суд в складі :
головуючого-судді Карп`як О.О.
секретар судового засідання Єрмакова Х.Р.
представника позивача Василькевича В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним наказу про звільнення з військової служби та поновлення на військовій службі, -
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним наказу по особовому складу від 17.11.2017 №111-РС в частині звільнення з військової служби в запас та поновлення на військовій службі.
22.03.2018 року за вх. №7601 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України. В обґрунтування вищевказаного клопотання відповідач покликається на те, що позивач звернувся до суду 01.02.2018 року, пропустивши визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України місячний строк звернення до суду, відлік якого почався з дня винесення наказу по особовому складу від 17.11.2017 №111-РС, а саме 17.11.2017 року.
Позивач та представник позивача заперечили проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Суд заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, які мають значення для вирішення такого клопотання, встановив наступне.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Так, у ч. 5 ст. 122 КАС України зазначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у разі, коли спеціальні закони питання щодо строків звернення до суду при розглядів спорів не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України, тобто громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки
Так, згідно частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Суд зазначає, що при винесенні ухвали про відкриття провадження від 05.02.2018 у даній справі вже досліджувалося питання про поновлення пропуску строку звернення до суду позивачем та встановлено, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду є поважними.
Судом також встановлено, що у матеріалах справи відсутні дані про те, що із наказом по особовому складу від 17.11.2017 №111-РС в частині звільнення з військової служби в запас та поновлення на військовій службі позивач ознайомлений належним чином.
Окрім того, відповідачем не долучено жодних доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом по особовому складу від 17.11.2017 №111-РС саме 17.11.2017року.
Відтак, у справах щодо оскарження наказів про звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах щодо оскарження наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності трьох місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, відповідно до Положень як Дисциплінарного статуту, так і Кодексу законів про працю України.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що клопотання відповідача є необгрунтованим.
Окрім того, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Також, у рішеннях по справі "МірагальЕсколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду за результатами розгляду справи.
Повний текст ухвали складений та підписаний 27.04.2018 року.
Суддя Карп`як О.О.