Справа № 826/23873/15
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2018 року № 826/23873/15

Окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в місті Києві, треті особи:Міністерство внутрішніх справ України, Солом'янське РУ ГУ МВС України в м.Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - Відповідач), Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - Відповідач 2),за участі третіх осіб :Міністерство внутрішніх справ України, Солом'янське РУ ГУ МВС України в м.Києві з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д №537 від 13 серпня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д. №735 о/с від 28 серпня 2015 року в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1, з посади старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, відділу карного розшуку Солом'янського районного управління з 03 вересня 2015 року на підставі наказу начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д. №537 від 13 серпня 2015 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в місті Києві, що виразилася у невиконанні зобов'язання, передбаченого статтею 47 КЗпП України, а саме видати в день звільнення ОСОБА_1 належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок та у невиконанні зобов'язання щодо надання ОСОБА_1 у день звільнення копії наказу про звільнення;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в місті Києві, що виразилася у невиконанні зобов'язання, передбаченого наказом МВС України № 230 від 12.03.2013 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» в частині невиконання вимог пункту 6.3.5., що виразилося у ненаданні ОСОБА_1 на ознайомлення висновку службового розслідування, а також матеріалів, зібраних в процесі його проведення;

- зобов'язати Головне управління МВС України в місті Києві негайно поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, відділу карного розшуку Солом'янського районного управління МВС України в місті Києві, шляхом видання відповідного наказу;

- стягнути з Головного управління МВС України в місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 13 серпня 2015 року і до моменту фактичного поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, відділу карного розшуку Солом'янського районного управління МВС України в місті Києві.

- витребувати від Відповідача оригінали оскаржуваних наказів начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д №537 від 13 серпня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ та №735 о/с від 28 серпня 2015 року в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1, з посади старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, відділу карного розшуку Солом'янського районного управління з 03 вересня 2015 року на підставі наказу начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д. №537 від 13 серпня 2015 року;

- витребувати від Відповідача оригінали доказів на підставі яких були прийняти оскаржувані накази начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д №537 від 13 серпня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ та №735 о/с від 28 серпня 2015 року в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1, з посади старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, відділу карного розшуку Солом'янського районного управління з 03 вересня 2015 року на підставі наказу начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д. №537 від 13 серпня 2015 року;

- витребувати від Відповідача оригінал висновку службового розслідування, а також матеріалів, зібраних в процесі його проведення відносно ОСОБА_1 у 2015 році.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року суддею Векуа Н.Г. прийнято справу до свого провадження у зв'язку з припиненням повноважень судді Погрібніченка І.М., в провадженні якого вона перебувала та не була ним розглянута.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що звільнення його з посади старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, відділу карного розшуку Солом' янського районного управління з 03 вересня 2015 року на підставі наказу начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д. №735 о/с від 28 серпня 2015 року та наказу №537 від 13 серпня 2015 року - незаконним і необґрунтованим, оскільки, звільнення відбулося з порушенням встановленого порядку, а саме, з порушенням статей 47, 235 Кодексу законів про працю України.

Крім того наказ від 28 серпня 2015 року № 537, яким його звільнено зі служби органів внутрішніх справ, є неправомірним, оскільки виданий у період його перебування на стаціонарному лікуванні. Оскаржувані накази не було оголошено під підпис, про їх видання позивач дізнався лише 21 вересня 2015 року. Позивач вважає Наказ начальника Головного управління МВС України в місті Києві Терещука О.Д. №537 від 13 серпня 2015 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ - протиправним та безпідставним, оскільки описова і мотивувальна його частина не містить посилань на будь-які докази, що підтверджують викладені в наказі обставини справи. Просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені позовній заяві.

Представник відповідача під час розгляду справи позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити.

В судовому засіданні у зв'язку з неявкою представників третіх осіб, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України суд ухвалив про продовження вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд враховує наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

З наданої суду копії Доручення ГУ МВС в м. Києві від 19.07.2015 року №1/4860 «Про проведення цільових оперативно - профілактичних заходів щодо попередження та розкриття пограбувань відносно особистого майна громадян та крадіжок з автотранспорту на території Дніпровського та Святошинського районів міста Києва» начальникам районних управлінь до 10.00 20.07.2015 надати до УКР Головного управління списки осіб (з кожного райуправління по 5 осіб, Печерського - 4, КУППМ - 20) для проведення оперативно - профілактичних заходів з метою розкриття та попередження грабунків відносно особистого майна та крадіжок з автотранспорту на території Дніпровського та Святошинського районів міста Києва.

На виконання вимог вказаного доручення з 21 липня по 23 липня 2015 року проводився комплекс цільових оперативно - профілактичних заходів, направлених на попередження та розкриття грабунків і крадіжок з автомобілів.

Так, з 21 години 30 хвилин 21 липня 2015 року згідно з єдиною дислокацією на відпрацювання Святошинського району міста Києва були задіяні старший оперуповноважений сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, відділу карного розшуку Солом'янського районного управління ГУ МВС України в м. Києві майор міліції ОСОБА_1 та оперуповноважений сектору розкриття незаконних заволодінь автотранспортом цього ж відділу капітан міліції ОСОБА_3 та міліціонер відділення № 2 взводу №3 роти №3 ПМСПГУМВС України у місті Києві, рядовий ОСОБА_4, здійснювалось відпрацювання території, прилеглої до будинків №№4-12 по вул. Якуба Колоса.

З матеріалів пояснень вбачається, що близько 01.00 ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшли до торгівельного кіоску, розташованого поруч з маршрутом несення служби по вул. Якуба Коласа, 25, щоб придбати цигарки. Біля кіоску вони побачили групу невідомих громадян, які починали, як їм здалося, вживати наркотичну речовину. У свою чергу, ОСОБА_1 відрекомендувався, пред'явив службове посвідчення та зробив невідомим зауваження. На що, один з невідомих громадян наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_1, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

З метою припинення протиправних дій невідомих осіб, які знехтували вимоги працівників міліції, почали провокувати конфлікт і, враховуючи значну перевагу в чисельності, намагалися напасти та напали на працівників міліції, останніми було зроблено попереджувальні постріли та викликано допомогу через оператора « 102».

З наданої суду копії спецповідомлення від 22.07.2015 року «Про вчинення опору та нанесення тілесних ушкоджень окремим працівникам Солом'янського РУ» вбачається, що 22.07.2015 року о 01 годині 13 хвилин до чергової частини штабу Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві від оператора « 102» надійшли повідомлення про те, що 22.07.2015 року о 01.10 по вул. Якуба Коласа, 25 в м. Києві невідомі чоловіки здійснюють опір працівникам міліції.

Крім того, зі змісту вказаного спецповідомлення вбачається, що «під час бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у працівників патрульної служби виникла підозра, що працівники міліції перебувають на службі в стані алкогольного сп'яніння, а саме: характерний запах з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння шкіри, порушення координації (Рапорт патрульної служби начальнику Святошинського РУГУМВС у м. Києві полковнику міліції Кучмі І.Б. наявний в матеріалах справи). Також, згідно Рапорту при огляді особистих речей було виявлено пляшку коньяку з невеликим об'ємом.

З метою встановлення вказаного факту ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було доставлено до КМНКЛ «Соціотерапія», де вони пройшли медичне освідування. За результатами якого, згідно висновку лікаря №003862, в організмі ОСОБА_1 виявлено 0,29 проміле алкоголю, згідно висновку лікаря №003863, в організмі ОСОБА_3 залишків алкоголю виявлено не було.

У відповідності до наданої суду копії Акту та Висновку медичного огляду з метою виявленння стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003862, складеному о 04 годині 10 хвилин 22 липня 2015 року, в організмі ОСОБА_1 виявлено стан сп'яніння внаслідок вживання алкоголю.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Наказу Головного управління МВС у місті Києві від 30.07.2015 р. № 813 «Про призначення та проведення службового розслідування» за фактом використання вогнепальної зброї майором міліції ОСОБА_1 відповідно до п.2.2.10 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230.

Для проведення службового розслідування було створено комісію у складі трьох осіб: голова комісії та два члени.

04 серпня 2015 року майором міліції ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування надано особисті пояснення з приводу подій, що сталися 22.07.2015 року під час чергування.

Відповідно до Висновку проведеного службового розслідування за фактом використання вогнепальної зброї майором міліції ОСОБА_1 та пристрою для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями капітаном міліції ОСОБА_3, було проведено службове розслідування та зроблено висновок щодо того, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у невжитті необхідних заходів щодо припинення конфліктної ситуації, яка переросла у бійку, що призвело до отримання тілесних ушкоджень та порушення вимог п. 2.2., 4.1 «Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року №155, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на оперуповноваженого сектора розкриття незаконних заволодінь автотранспортом відділу карного розшуку Солом'янського РУ ГУМВС України в місті Києві капітана міліції ОСОБА_3 накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Головного Управління МВС України від 19.08.2015 року №537 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління» за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився порушенні вимог п. 2.2., 4.1 «Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року №155, абз. 2 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на старшого оперуповноваженого сектора розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, відділу карного розшуку Солом'янського РУ ГУМВС України в місті Києві майора міліції ОСОБА_7 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

На підставі вказаного вище наказу, відповідно до наданої суду копії Витягу з Наказу ГУ МВС України в м. Києві від 28.08.2015 року №735 о/с Щодо особового складу майора міліції ОСОБА_1 (Г-001451) старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них відділу карного розшуку Солом'янського районного управління, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно пп. «є» (за порушення дисципліни) п. 64 з 03 вересня 2015 року, установлено щомісячну премію за серпень та вересень 2015 року в розмірі 0 відсотків.

21 вересня 2015 року Позивач дізнався про видання наказу начальником Головного управління МВС України в місті Києві Терещуком О.Д. №735 о/с від 28 серпня 2015 року та наказу Головного управління МВС України в місті Києві №537 від 13 серпня 2015 року, отримавши ксерокопії цих наказів.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління в місті Києві МВС України від 25.09.2017 № 34 о/с внесено зміни до пункту наказу Головного управління МВС України в місті Києві від 28 серпня 2015 року № 735 о/с, а саме: вважати звільненим ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, 16 вересня 2015 року. Підстава для внесення змін - доповідна записка члена ліквідаційної комісії Ангеліс Н.О. від 14 вересня 2017 року та лист Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по місту Києву» від 20 вересня 2017 року № 33/31-793.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ), Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 р. № 3460-ІУ (далі - Дисциплінарний статут), Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (далі - Положення № 114), та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію»(в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) - (далі Закон ) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Статтею 4 Закону передбачено, що правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Нормами ст. 18 Закону України «Про міліцію» встановлено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. При звільненні зі служби в міліції за ініціативою адміністрації у разі відхилення скарги з цього приводу вищестоящими в порядку підлеглості службовою особою чи органом звільнений працівник міліції має право оскаржити звільнення в суд. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною Радою України.

Частина 3 ст. 20 Закону передбачає, що працівник міліції при виконанні покладених на нього обов'язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатися в законну діяльність працівника міліції.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Підпунктом «є» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 29.7.1991 року №114 зі змінами та доповненнями станом на момент виникнення спірних правовідносин, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

У відповідності до приписів Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно зі ст. 2 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У відповідності до абз. 1 ст. 5 Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Положеннями ст. 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно з приписами ст.12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його не тяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.

Як встановлено під час розгляду справи, на позивача за вчинення дисциплінарного проступку, було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

З аналізу оскаржуваного наказу вбачається, що до позивача застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення. Разом з тим, суд зазначає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до довідки УКЗ ГУМВС України у місті Києві, яка наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 за період проходження служби шість разів притягався до дисциплінарної відповідальносі.

Вирішуючи питання, щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, суд вважає за необхідне зазначити, що п.п. 1.1 та 1.3 п. 1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених Наказом МВС України від 22.02.2012 року №155, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.04.2012 року за №628/20941 (далі - Правила), в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника. Працівник повинен пам'ятати, що аморальна поведінка, нерозбірливість і неохайність в особистих стосунках, відсутність навичок самодисципліни і розбещеність, балакучість і незібраність завдають непоправної шкоди його власній репутації і авторитету органів внутрішніх справ у цілому.

У відповідності до п. 2.2. Правил дотримання норм поведінки, установлених цими Правилами, є моральним обов'язком кожного працівника органів внутрішніх справ незалежно від займаної посади та спеціального звання.

Згідно з п.п. 4.1 Правил Працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобов'язання: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності; бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби; ставитися нетерпимо до будь-яких дій, які ображають та принижують людську гідність, заподіюють біль і страждання, являють собою тортури, жорстокість, нелюдське поводження з людьми; бути мужнім і безстрашним у небезпечних ситуаціях, які виникають під час припинення правопорушення, ліквідації наслідків аварій та стихійного лиха, проведення заходів щодо порятунку життя і збереження здоров'я людей; виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи; зберігати і примножувати службові традиції органів внутрішніх справ.

Суд приймає до уваги доводи відповідача про поведінку майора міліції ОСОБА_1 під час несення служби 22.07.2015р., зокрема, перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння та невжитті необхідних заходів щодо припинення конфліктної ситуації, яка переросла у бійку, оскільки вказані докази можуть слугувати підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статтями 72-77, 241-246, 255, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -,

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа