Справа № 825/1987/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1987/17 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника відповідача Марковського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України, третя особа на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05.12.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України, третя особа на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправними дії щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2017 року, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2017 року.

Позов обґрунтовано тим, що дії відповідача щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення є такими, що порушують його права.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 р. позов задоволено повністю: визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2017 року, зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2017 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу про скасування постанови суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та просить прийняти рішення про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, в той же час фонд грошового забезпечення військовослужбовців на 2016-2017 роки не дозволяв проведення індексації грошового забезпечення.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому посилається на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Позивач до суду не прибув, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 у званні полковника.

Наказом Міністра оборони України від 22 вересня 2017 року № 666, відповідно до с. 6, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», позивача було звільнено з військової служби за п. «б» (стан здоров`я).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 191 від 30.09.2017 позивача було виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування до Чернігівського об`єднаного міського військового комісаріату Чернігівської області.

Згідно умов Контракту МО України зобов`язане забезпечувати позивача відповідно до законодавства належними умовами для проходження військової служби, в тому числі додержання особистих прав і свобод та прав членів моєї сім`ї, включаючи надання пільг, гарантій і компенсацій, установлених Законами та іншими нормативно-правовими актами; виплату грошового забезпечення з урахуванням надбавок за вислугу років, звання та використання іноземної мови, відповідну кваліфікацію, спортивні і почесні звання ті інших доплат, винагород, премій; виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби; інші соціальні виплати мені та членам моєї сім`ї, визначені законами та іншими нормативно - правовими актами.

За період 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2017 року проходження військової служби індексація грошового забезпечення позивачу не проводилась.

З наказу відповідача про виключення позивача зі списків частини № 191 від 30.09.2017 (а.с. 9) вбачається, що індексація позивачу не виплачувалася і заборгованості по ній не зазначено.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що дії відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2017 року є протиправними.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дії в частині невиплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання нарахувати і виплатити вказані кошти, апелянт обґрунтовує тим, що кошторисами за 2016-2017 роки не передбачено виплату індексації грошових доходів персоналу, а отже такі дії відповідача, на їх думку, є правомірними.

Зазначені доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відсутність на рахунках коштів для виплати індексації грошового забезпечення не є само по собі належним доказом неможливості здійснення вказаних виплат. Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Генеральний штаб Збройних Сил, кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282) визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 2 Закону №1282- ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статтей 4, 6 Закону № 1282- ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, що стосується нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача в період проходження військової служби.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повне судове рішення складено 26.04.2018 р.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 р. залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України, третя особа на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

М.І. Кобаль