Справа № 820/6244/17
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 квітня 2018 р. № 820/6244/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (вул. Гольдбергівська, буд. 15, м. Харків, 61140) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61105, м. Харків, вул. Аскольдівська, буд. 33) про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 1163,16 грн. на р/р 72370 у ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку з наявною у відповідача заборгованістю, начальником управління прийнято вимогу про сплату боргу від 20.03.2017 року №Ю-1, відповідно до якої загальна сума боргу платника страхових внесків становить 1163,16 грн. Відповідачем вказана сума заборгованості в самостійному порядку сплачена не була.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 р. відкрито спрощене провадження.

Запропоновано відповідачу у разі невизнання адміністративного позову протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати суду відзив на адміністративний позов та докази на обґрунтування цього відзиву (належним чином засвідчені копії до матеріалів справи) або заяву про визнання позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 р. прийнято до провадження адміністративну справу №820/6244/17.

Копія ухвали надіслана відповідачу за адресою, що вказана Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, до суду повернувся конверт з довідкою відділення поштового звязку із зазначенням причини невручення поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання", тобто ухвала не вручена адресату з незалежних від суду причин.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність даного позову.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 зареєстровано як суб'єкт господарювання 30.08.2010 року.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача станом на 01.06.2011 року становила суму у розмірі 1732,80 грн.

Для сплати суми боргу, позивачем було складено вимогу про сплату боргу № Ф-1 від 20.03.2011 року, яка отримана відповідачем.

З матеріалів справи встановлено, що сума недоїмки ФОП ОСОБА_1 частково сплачена та розмір заборгованості становить 1163,16 грн.

З метою погашення відповідачем усієї суми заборгованості, пенсійним фондом було складено вимогу про сплату боргу №Ф-1 від 20.03.2017 р.(а.с.9) та направлено на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Як вбачається з картки особового рахунку, за відповідачем рахується сума заборгованості у розмірі 1163,16 грн.(а.с.8).

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон України №1058-IV) та Законом України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Закон України № 2464-VI).

Зокрема, вказаним законом запроваджено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі, з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення "Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2011 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування в період після 01.01.2004 року врегульовано Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з положеннями п. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ст. ст. 17, 20 Закону України №1058-IV, ст. ст. 6, 7 №2464-VI страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є, зокрема, для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць.

Статтею 14 Закону України №2464-VI встановлено, що обов'язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону покладений на Пенсійний фонд та його територіальні органи, яким згідно п. 7 ст. 13 Закону надане право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску, а також згідно п.7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону заборгованість по страховим внескам.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" територіальні органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, після отримання якої страхувальник зобов'язаний протягом десяти робочих днів сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідно до положень абз.8 ч.3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

З матеріалів справи вбачається, що вимога про сплату боргу від 20.03.2017 року №Ю-1 направлена на адресу відповідача, зазначену у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно наявної в матеріалах справи копії конверту, відправлення було повернуто з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

На підставі п. 8.3 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003, у разі коли неможливо вручити страхувальнику вимогу поштою у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням (відсутністю службових осіб страхувальника за його місцезнаходженням), відмовою службових осіб страхувальника прийняти вимогу, вимога вважається врученою страхувальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, вимога вважається врученою відповідачу.

Доказів оскарження вказаної вимоги відповідачем не надано та судом самостійно вказаних обставин не встановлено. Таким чином, слід дійти висновку, що вимога про сплату боргу є узгодженою.

Слід вказати, що відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків, орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки, строки давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

На підставі викладеного вище, беручи до уваги той факт, що відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 1163,16 грн., суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, через що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 257, 258, 262, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Аскольдівська, буд. 33, м. Харків, 61105) на користь Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (вул. Гольдбергівська, буд. 15, м. Харків, 61140) заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 1163.16 грн. (одна тисяча сто шістдесят три гривні 16 копійок) на р/р 72370 у ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сагайдак В.В.