Справа № 812/26/16
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року справа № 812/26/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Василенко Л.А., Компанієць І.Д., при секретарі судового засідання - Святодух О.Б., за участю представника позивача - Кузовової О.Ю., представника відповідача - Ковальчука Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 812/26/16 (головуючий І інстанції Чиркін С.М.), складену в повному обсязі 15 листопада 2016 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2014 № ,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» (далі - позивач) звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2014 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не згоден з податковим повідомленням-рішенням з наступних підстав.

У період з 17.09.2013 по 19.12.2013 відповідач провів планову виїзну перевірку ПАТ «Луганськтепловоз», за результатами якої 26.12.2013 склав Акт № 168/19-0/05763797, відповідно до пункту 1 висновків якого підприємством нібито допущено порушення пункту 138.2, підпункту 138.8.1 пункту 138.8, підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138, підпункту 139.1.6, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, підпункту 150.1 статті 150 з урахуванням частини 3 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 2 315 357,00 грн, у тому числі: ІІ квартал 2012 року - 1148148,00 грн, ІІІ квартал 2012 року - 622392,00 грн, IV квартал 2012 року - 544817,00 грн.

Позивач подав заперечення від 08.01.2014 № 866-983 на акт від 26.12.2013 № 168/19-0/05763797. 22.01.2014 від СДПІ позивач отримав відповідь від 14.01.2014 №355/10/19-105 на заперечення до акту, а 31.01.2014 отримав податкове повідомлення-рішення від 17.01.2014 № форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» за основним платежем на суму 2315357,00 грн та за штрафними санкціями на суму 1157678,50 грн, загалом - 3473035,50 грн.

Заниження суми податку на прибуток складається з таких складових: завищення витрат на суму 3503458,00 грн з причини відображення нереальних господарських операцій (нікчемні угоди); завищення витрат на суму 27 787,20 грн внаслідок сплати земельного податку за ВАТ «Темпо» у розмірі 27 787,20 грн; завищення витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, у сумі 1315033,00 грн по векселю МПП «Сплав-плюс»; завищення податкового кредиту на 7752142,00 грн з причини придбання у ТОВ «Елконт» продукції за завищеною ціною.

Позивач наполягав, що правомірно відніс до складу витрат суму 3 503 458,00 грн, понесених в результаті реально вчинених господарських операцій, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами і податковими накладними, в даному випадку порушення підпунктів 138.2, 138.8 статті 138, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України відсутнє з огляду на наступне.

Укладені ПАТ «Луганськтепловоз» угоди з ТОВ ВКСФ «Авалон ЛТД», ТОВ «Інструменти нових технологій», ТОВ «Хімцентр», ТОВ «ТПП Спектр», ПП «Валдай-Луганськ», ТОВ «Укрпромізол», ТОВ «Енергообладнання», ПП «Универсалінструмент», ТОВ «Акрополь Донбас», ПП «Транс-Атлантіка Сервіс», ПП «Рембудкомплект-плюс», ПП «Технопост», ТОВ НВФ «Промкомплект», ПП «Транссервіс», ТОВ «Елконт», ТОВ «Стілл-Імпекс», ТОВ «Дніпрокомпрессордеталь», ТОВ «Елегін», ТОВ «Різнопрофіль», ТОВ «ЛФК «Оптима», ТОВ «Оптіма Лайт», ПП «Тіра», ТОВ «Альфа Вест», ТОВ ПМТП «Промснаб», МЧП «Оста», ПП «Технопром», ТОВ «Анкомтехсервіс», ТОВ «НВП «Інструментальний центр», ТОВ «Рік СВ Прилад», ПП «Флекс-Полімер» та ТОВ «Реалтранс груп» є реальними, по ним здобувалися товари (роботи, послуги), основні кошти, провадилося виконання робіт у рамках господарської діяльності Позивача, придбання й використання товарів (робіт, послуг) у контрагентів, що підтверджується накладними, рахунками, податковими накладними, виписками банку, прибутковими ордерами, комплектувальними відомостями, вимогами, калькуляціями на вироби, які виготовляються, актами виконаних робіт, про що зазначено в акті перевірки.

Єдиним аргументом відповідача щодо безтоварності господарських операцій є відсутність документів, що засвідчують транспортування товарів від контрагентів, у зв'язку з чим податкова служба не може визначити дату поставки товару, дату передачі товару та, як наслідок, факт переходу права власності на товар. Позивач зазначив, що товарно-транспортна накладна є лише підтвердженням придбання автотранспортних послуг та єдиною підставою для включення до валових витрат сплачених сум за автотранспортні послуги. Відсутність товарно-транспортної накладної свідчить про відсутність підстав для віднесення до складу валових витрат за автотранспортні послуги, а не витрат з придбання товарів.

Сума нарахованого позивачем земельного податку по промисловій території відповідно до поданих податкових декларацій по платі за землю включена до складу податкових видатків відповідно до норм статті 138.10.2 Податкового кодексу України, тому відсутні порушення в частині інших видатків у розмірі 27781,20 грн, з огляду на таке.

На промисловій території позивача площею 148 га розташовано більше 20 підприємств, одним з яких є ВАТ «Темпо», яке перебуває у процедурі банкрутства, про що свідчить постанова Арбітражного суду Луганської області про визнання банкрутом ВАТ «Темпо» від 26.10.1999 № 10/150б. Нерухоме майно ВАТ «Темпо», яке є власністю держави, що підтверджується листом Фонду державного майна від 13.10.2004 № 17-1866, знаходиться на земельній ділянці загальною площею 11408 кв. м, за яку позивач сплачує по 1852,48 грн на місяць по ставці земельного податку 1,9486 грн за кв.м згідно довідки Луганської міської ради про розмір грошової оцінки земельної ділянки за 2012 рік від 16.10.2012 № 5445.

Згідно розділу ХІІІ Податкового кодексу України Позивач є землекористувачем, а тому платником податку за земельну ділянку. Позивач сплачує плату за землю в тому розмірі, в якому земельна ділянка виділена позивачу в користування місцевими органами влади. Відповідач замовчує той факт, що податковий орган в особі ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська входить до складу комітету кредиторів, бере участь в процедурі банкрутства, жодних нарікань стосовно сплати позивачем плати за землю, в тому числі на якій розташовано ВАТ «Темпо», не висловлював, оскільки діюче законодавство України не передбачає право землекористувача здавати земельні ділянки в суборенду, та землекористувач повинен своєчасно сплачувати плату за землю. Реалізувати право на відвід земельної ділянки позивач не міг з тієї причини, що майно ВАТ «Темпо» є власністю держави.

Також позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору від 26.12.2007 № 830-670/07 МПП «Сплав Плюс» поставляло ПАТ «Луганськтепловоз» товар. Додатковою угодою від 21.07.2009 № 3 до зазначеного договору передбачено, що ПАТ «Луганськтепловоз» видає МПП «Сплав Плюс» простий процентний вексель № 0267408 на суму 12152240 грн як розрахунки за поставлені товарно-матеріальні цінності (під 37,078%) річних (у тому числі ПДВ). Відсотки за векселем нараховуються по факту пред'явлення векселя по платежу на підставі акту. Простий процентний вексель, емітований ПАТ «Луганськтепловоз» за № 0267408, першим векселедержателем якого є МПП «Сплав Плюс», по індосаменту переданий ТОВ «Діоніс 2007». Тому пред'явлення до платежу ПАТ «Луганськтепловоз» простого процентного векселя було зроблено іншим векселедержателем ТОВ «Діоніс 2007», який не здійснював поставок товарно-матеріальних цінностей за договором від 26.12.2007 № 830-670/07. Сума нарахованих відсотків за векселем № 0267408 відповідно до акту від 21.04.2011 склала 7 890 197,08 грн.

З огляду на те, що пред'явлення векселя № 0267408 до платежу відбулося іншим векселедержателем ТОВ «Діоніс 2007», що підтверджується актом від 21.04.2011, така операція не є об'єктом оподаткування по ПДВ відповідно до пункту 189.7 статті 189 Податкового кодексу України, тому позивач правомірно включив до складу фінансових видатків при визначенні об'єкта оподаткування по податку на прибуток всю суму нарахованих відсотків за векселем в розмірі 7 890 197,05 грн.

Також позивач зазначав, що не вчинив порушень підпунктів 138.2, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 статті 139, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ТОВ «Елконт» в частині поставки перетворювачів М-ТПП-3600В2, висновок про завищення витрат на суму 7752142,00 грн є необґрунтованим, оскільки укладені між позивачем та ТОВ «Елконт» договори мають реальний товарний характер, по ним придбавалися перетворювачі М-ТПП-3600В2, необхідні для виробництва тепловозів, укладення договорів з ТОВ «Елконт» та поставка перетворювачів по ним відбувалася в рамках господарської діяльності позивача. Придбання й використання перетворювачів М-ТПП-3600В2 підтверджується накладними, рахунками, податковими накладними, виписками банку, прибутковими ордерами, комплектувальними відомостями, вимогами, калькуляціями, про що зазначено в акті. Надані ТОВ «Елконт» первинні документи складені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і не визнані недійсними. Відносини між ТОВ «Елконт» та його контрагентами по попередніх ланцюгах поставки товарів і послуг не повинні мати безпосереднього впливу на реальність господарських операцій між ПАТ «Луганськтепловоз» та ТОВ «Елконт». Стосовно відсутності товарно-транспортних накладних позиція позивача викладена вище.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.01.2014 № форми «Р» Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» за основним платежем на суму 2315357,00 грн та за штрафними санкціями на суму 1157678,50 грн, загалом - 3473035,50 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 812/26/16 позовні вимоги було задоволено повністю, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 17 січня 2014 року № : стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (ідентифікаційний код 05763797, місцезнаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 52-Б) за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС (ідентифікаційний код 39792704, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) судовий збір в розмірі 52095 (п'ятдесят дві тисячі дев'яносто п'ять) гривень 54 копійки.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року по справі № 812/26/16 було замінено відповідача, який є боржником за виконавчим листом - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС на Офіс великих платників податків ДФС (далі - відповідач).

Не погодившись з постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 812/26/16, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» (), є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Луганської міської ради 18 червня 2003 року, про що свідчить інформація, зазначена у виписці з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 арк.справи 11).

Відповідно до вимог Податкового кодексу України Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість з присвоєнням індивідуального податкового номеру платника податку на додану вартість - 13, про що свідчить інформація, зазначена у витязі з реєстру платників податку на додану вартість (т.1 арк.справи 39).

ПАТ «Луганськтепловоз» перебував на обліку в СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС, що підтверджується інформацією, зазначеною у довідці про взяття на облік платника податків від 09.07.2015 № 090 (т.1 арк.справи 38).

10.05.2012 позивач подав уточнюючу податкову декларацію № з податку на прибуток підприємства за звітний період 2-4 квартал 2011 року, у якій зазначив суму доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування 1 230 584 188 грн, а також зазначив, що витрати збільшились на 892 337 грн, у т.ч. за рахунок збільшення собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг) на 1 023 062 грн та зменшення інших витрат на 130 725 грн (т.11 арк.справи 35-42).

08.11.2012 позивач подав уточнюючу податкову декларацію № з податку на прибуток підприємства за звітний період півріччя 2012 року, де зазначив зменшення доходів на 392 020 грн, в т. ч. за рахунок зменшення інших доходів від відновлення безнадійної кредиторської заборгованості на 392 020 грн ПП «Аволон», яку було сплачено, а також вказав, що витрати залишились без змін (т.2 арк.справи 1-11).

21.01.2013 позивач подав уточнюючу податкову декларацію № за три квартали 2012 року, де зазначив збільшення доходів від реалізації товарів (робіт, послуг) на 44584,00 грн, а також вказав, що збільшено витрати на 38784,00 грн, у т.ч. за рахунок збільшення собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг) на 44584,00 грн та відбулося зменшення інших витрат звичайної діяльності та інших операційних витрат на 5800,00 грн (т.2 арк.справи 18).

19.02.2013 позивач подав уточнюючу податкову декларацію № за 2012 рік, де зазначив збільшення доходів на 18210723,00 грн за рахунок збільшення доходів від реалізації товарів (робіт, послуг) та що витрати залишились без змін (т.2 арк.справи 27).

На підставі направлень від 16.09.2013 № 41, № 42, № 43, № 44, № 45, № 46 та від 18.10.2013 № 68, № 69, № 79, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання та відповідно до наказів СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ МД від 05.09.2013 № 105, від 16.09.2013 № 140, від 10.10.2013 № 168, від 18.10.2013 №173, від 25.10.2013 № 180, від 07.11.2013 № 206, від 10.12.2013 № 264, у період з 17.09.2013 по 28.10.2011 проведена планова виїзна перевірка ПАТ «Луганськтепловоз» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2012 відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено Акт від 26.12.2013 № 168/19-0/05763797 (т.1 арк.справи 141-217).

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення:

1) підпункту 138.2, підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138, підпункту 139.1.6, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, підпункт 138.10.4 пункт 138.10 статті 138, пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 436 858 грн, у тому числі: півріччя 2012 року 1120213,00 грн (у тому числі ІІ квартал 2012 року 1120213,00 грн), три квартали 2012 року 1829491,00 грн (у тому числі ІІІ квартал 2012 року 709278 грн); 2012 рік 2436857,00 грн (у тому числі IV квартал 2012 року 607366,00 грн).

08.01.2014 за вих. № 866-983 позивач подав заперечення до акту перевірки (т.1 арк.справи. 40-43).

14.01.2014 СДПІ надала відповідь «Про розгляд заперечень» за № 355/10/19-105, де зазначила, що пункт 1 висновків акту перевірки від 26.12.2013 № 168/19-0/05763797 викладено у наступній редакції: «Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Луганськтепловоз»: 1. пункт 138.2, підпункт 138.8.1 пункт 138.8 статті 138, підпункт 139.1.6, підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139, підпункт 138.10.4 пункт 138.10 статті 138, пункт 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено:

- заниження податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2315357 грн, у тому числі: півріччя 2012 року 1148148 грн (у тому числі ІІ квартал 2012 року 1148148,00 грн); три квартали 2012 року 1770539,00 грн (у тому числі ІІІ квартал 2012 року 622392,00 грн); 2012 рік 2315357,00 грн. (у тому числі IV квартал 2012 року 544817,00 грн);

- заниження об'єкту оподаткування від усіх видів діяльності за період з 01.10.2011 по 31.12.2012: за 2011 рік на суму 1319502,00 грн, за 1 квартал 2012 року на суму 4004936,00 грн».

31.01.2014 позивач отримав податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 17.01.2014 № , яким ПАТ «Луганськтепловоз» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» за основним платежем на суму 2315357,00 грн та за штрафними санкціями на суму 1157678,50 грн, загалом - 3473035,50 грн (т.1 арк.справи 15).

Колегією суддів встановлено, що оскарженим податковим повідомленням-рішенням збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» за основним платежем на суму 2315357,00 грн та за штрафними санкціями на суму 1157678,50 грн, загалом - 3473035,50 грн в тому числі:

1) ІІ-ІV квартал 2011 року 1319502,00 грн, в тому числі:

- за результатами взаємовідносин з контрагентами ТОВ ВКСФ «Авалон ЛТД» (1212,00 грн), ТОВ «Інструменти нових технологій» (4125,00 грн) 5 337,00 грн;

- внаслідок сплати земельного податку за ВАТ «Темпо» - 5557,00 грн;

- внаслідок включення до витрат ПДВ у складі процентів по векселю серії АА №008,00 грн.;

- внаслідок придбання у ТОВ «Елконт» продукції за завищеною ціною 1106000,00 грн.

2) І квартал 2012 року 4004936,00 грн, в тому числі:

- за результатами взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Хімцентр» (1701,00 грн), ТОВ «ТПП Спектр» (2958,00 грн), ТОВ «Стіл-Імпекс» (49374,00 грн), ТОВ «Енергообладнання» (413,00 грн), ТОВ ВКФС «Авалон» (5009,00 грн), ТОВ «Укрпромізол» (6164,00 грн), ТОВ «Акрополь-Донбас» (5283,00 грн), ТОВ «Інструменти нових технологій» (2550,00 грн) 73 452,00 грн;

- внаслідок сплати земельного податку за ВАТ «Темпо» - 5 558,00 грн;

- внаслідок включення до витрат ПДВ у складі процентів по векселю серії АА № 0425,00 грн;

- внаслідок придбання у ТОВ «Елконт» продукції за завищеною ціною 1494000,00 грн;

- внаслідок включення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, в рядку 065 декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2012 року, від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2011 рік (-) 18819331,00 грн, замість (-) 17493550,00 грн, тобто показник від'ємного значення об'єкта оподаткування у І кварталі 2012 року завищено на 1319502,00 грн.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Згідно з підпунктом 138.8.1 пункту 138.8 статті 138 ПК України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це органу державної податкової служби та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до органу державної податкової служби, митного органу.

Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до постанови Луганського окружного адміністративного суду від 06.05.2014 у справі № 812/826/14 за позовом ПАТ «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2014 № , встановлено та підтверджено матеріалами справи реальність здійснення господарських операцій з ТОВ ВКСФ «Авалон ЛТД» (т. 5, арк.справи 201-238, т.8 арк.справи 188, 211, 212, т.9 арк.справи 86), ТОВ «Хімцентр» (т. 5 арк.справи 1-94, т.8 арк.справи 169, т.9 арк.справи 87), ТОВ «ТПП Спектр» (т.5 арк.справи 95-140, т.8 арк.справи 177, 187, 189, 192, 195, 203, 205, 208, 209, 210, 213, т.9 арк.справи 88), ПП «Валдай-Луганськ» (т.5 арк.справи 239-249, т.6 арк.справи 1-16, т.8 арк.справи 194, 204, 206, 214), ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» (т.5 арк.справи 141-170, т.8 арк.справи 165, 182), ТОВ «Різнопрофіль» (т.3 арк.справи 199-236, т.8 арк.справи 174, 186, т.9 арк.справи 89), ПП «Рембудкомплект-плюс» (т.4 арк.справи 89-146, т.8 арк.справи 228, 229, 230, т.9 арк.справи 90), ТОВ «Укрпромізол» (т.3 арк.справи 83-95, т.8 арк.справи 164), ПП «Технопост» (т.3 арк.справи 96-115, т.8 арк.справи 184, 202), ТОВ «Рік СВ Прилад» (т.6 арк.справи 91-95, 98-107, т.8 арк.справи 180), ТОВ «Альфа Вест» (т.6 арк.справи 80-90, т.8 арк.справи 181, 183), ТОВ «Реал-Транс груп» (т.6 арк.справи 55-63, т.8 арк.справи 168), ТОВ «Анкомтехсервіс» (т.5 арк.справи 171-186, т.8 арк.справи 368, т.9 арк.справи 91), ТОВ «Енергообладнання» (т.6 арк.справи 44-54, т.8 арк.справи 196, 200, 207), ТОВ НВФ «Промкомплект» (т.3 арк.справи 1-40, т.8 арк.справи 201), ПП «Технопром» (т.9 арк.справи 55-58), ПП «Транссервіс» (т.3 арк.справи 116-138, т.8 арк.справи 176, 191, 193, 197), ТОВ «Оптіма Лайт» (т.5 арк.справи 187-190, 193, т.8 арк.справи 198), ТОВ «Елконт» (т.9 арк.справи 5-54, т.6 арк.справи 238-244, т.8 арк.справи 185, 233, 234, 237, 238, т.9 арк.справи 93, 94), ПП «Тіра» (т.3 арк.справи 139-198, т.8 а.с.178, 190, т.9 арк.справи 99, 100, 101, 102), ПП «Универсалінструмент» (т.4, арк.справи 147-239, т.8 а.с.215, 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225, 226; т. 9 арк.справи 103), ТОВ «Інструменти нових технологій» (т.6 арк.справи 17-28, т.8 арк.справи 173, 179, 199), ТОВ «Акрополь Донбас» (т.4 арк.справи 5-11, 18-29, 37-88, т.8 арк.справи 170, 171, 172, 259, 262, 265, 266), ТОВ «НВП «Інструментальний центр» (т.3 арк.справи 61-81, т.8 арк.справи 241, 244, 245, 249, 252, т.9 арк.справи 104), ТОВ «Стілл-Імпекс» (т.2 арк.справи 37-217, т.8 арк.справи 166, 167, 264; т.9 арк.справи 105), ТОВ «Дніпрокомпрессордеталь» (т.6 арк.справи 64-79, т.8 арк.справи 260, 261, 263), ТОВ «Елегін» (т.7 арк.справи 22-243, 245, 247-260, т.8 арк.справи 248, 250, 251, 253, 255, 256, 257, 258, т.9 арк.справи 106-107), ПП «Флекс-Полімер» (т.9 арк.справи 59-62, т.8 арк.справи 267), ТОВ ПМТП «Промснаб» (т.3 арк.справи 41-60, т.8 арк.справи 242, 243, 246, 254, т.9 арк.справи 108), ТОВ «ЛФК «Оптима» (т.9 арк.справи 63-85, т.8 арк.справи 247), МПП «Оста» (т.6 арк.справи 108-168), у період грудень 2011 - грудень 2012 років, крім того підтверджено правомірність включення до податкового кредиту «ПАТ «Луганськтепловоз» суми у розмірі 1491851,20 грн, у зв'язку з придбання у ТОВ «Елконт» перетворювачів М-ТПП-3600М-1-У2.

Згідно з ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014 у справі № 812/826/14 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.05.2014 у даній справі залишено без змін (т.1 арк.справи 88-99).

Крім того, колегією суддів встановлено, що відповідно до постанови Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2015 у справі № 812/947/15 за позовом ПАТ «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2014 № , встановлені та підтверджені матеріалами справи наступні обставини: правомірність включення до валових витрат позивачем суми року 1 106 000,00 грн, І квартал 2012 року 1 494 000,00 грн, у зв'язку з придбання у ТОВ «Елконт» перетворювачів М-ТПП-3600М-1-У2; правомірність включення до валових витрат земельного податку, сплаченого позивачем за земельну ділянку, на якій розташоване майно ВАТ «Темпо».

Стосовно висновків відповідача щодо завищення ПАТ «Луганськтепловоз» витрат по коду рядка 05.1 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 7752142,00 грн, у т.ч.: ІV квартал 2011 року - 1106000 грн, І квартал 2012 року - 1494000,00 грн, ІІ квартал 2012 року - 1160200,00 грн, ІІІ квартал 2012 року - 2142800,00 грн, ІV квартал 2012 року - 1849142,00 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Елконт» у зв'язку з неможливістю підтвердження факту перевезення товарно-матеріальних цінностей (перетворювачів) та відсутності ділової мети, колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що між ТОВ «Елконт» як продавцем та ПАТ «Луганськтепловоз» як покупцем 05.12.2011 укладено договір № 803-212/11, відповідно до пункт 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити перетворювачі (далі - продукція) у кількості, на умовах, в строки та порядку, передбаченому даним договором, а також специфікаціями, що є невід'ємною частиною даного договору, пункт 2.1 загальна сума даного договору складає 37770000,00 грн, крім того ПДВ - 20% - 7 554000,00 грн, всього 45324000,00 грн, пункт 2.2 ціни на продукцію, зазначену в пункті 1 даного договору, зазначені у специфікаціях до даного договору (т.6 арк.справи 195-196).

Для підтвердження факту придбання у IV кварталі 2011 року І кварталі 2012 року перетворювачів у ТОВ «Елконт» та використання їх у господарській діяльності позивач надав податкові накладні від 02.02.2012 № 26 (т.6 арк.справи 223), від 22.02.2012 № 40 (т.6 арк.справи 224), від 24.03.2012 № 67 (т.6 арк.справи 209), від 26.12.2011 № 289 (т.6 арк.справи 230), від 13.11.2012 № 324 (т.6 арк.справи 197), від 03.10.2012 № 286 (т.6 арк.справи 200), від 27.08.2012 № 241 (т.6 арк.справи 203), від 24.04.2012 № 92 (т.6 арк.справи 206), від 10.10.2012 № 298 (т.6 арк.справи 211), № 235 від 21.08.212 р. (т.6 арк.справи 212), № 305 від 22.10.2012 (т.6 арк.справи 215), від 25.06.2012 № 168 (т.6 арк.справи 218), від 03.05.2012 № 107 (т.6 арк.справи 227), рахунок-фактура від 01.02.2012 № СФ-0000037 (т.6 арк.справи 222), видаткові накладні від 15.02.2012 № РН-0000028 (т.6 арк.справи 219), від 22.02.2012 № РН-0000033 (т.6 арк.справи 220), від 24.03.2012 № РН-0000054 (т.6 арк.справи 210), від 26.12.2011 № РН-00000265 (т.6 арк.справи 228), від 13.11.2012 № РН-0000283 (т.6 арк.справи 198), від 03.10.2012 № РН-0000248 (т.6 арк.справи 201), від 27.08.2012 № РН-0000210 (т.6 арк.справи 204), від 24.04.2012 № РН-0000077 (т.6 арк.справи 207), від 22.10.2012 № РН-0000267 (т.6 арк.справи 213), від 25.06.2012 № РН-0000147 (т.6 арк.справи 216), від 03.05.2012 № РН-0000091 (т.6 арк.справи 225), прибуткові ордери від 23.02.2012 № 6697 (т.6 арк.справи 221), від 29.02.2012 № 6718 (т.6 арк.справи 231), від 26.03.2012 № 6829 (т.6 арк.справи 208), від 23.12.2011 № 5531 (т.6 арк.справи 229), від 14.11.2012 № 7927 (т.6 арк.справи 199), від 04.10.2012 №7736 (т.6 арк.справи 202), від 27.08.2012 № 7539 (т.6 арк.справи 205), від 25.10.2012 № 7816 (т.6 арк.справи 214), від 25.06.2012 №7235 (т.6 арк.справи 217), від 08.05.2012 № 7044 (т.6 арк.справи 226), платіжні доручення від 26.10.2012 № 17743 (т.8 арк.справи 231), від 10.10.2012 № 17044 (т.8 арк.справи 232), від 04.04.2012 № 2342 (т.8 арк.справи 235), від 21.12.2012 № 19347 (т.8 арк.справи 236), від 20.02.12 № 11141 (т.8 арк.справи 239), від 16.01.2013 № 10232 (т.8 арк.справи 240), від 17.08.2013 № 2581 (т.9 арк.справи 92), від 24.09.2012 № 4373 (т.9 арк.справи 95), від 10.10.2012 № 4516 (т.9 арк.справи 96), від 22.11.2012 № 4833 (т.9 арк.справи 97), від 30.01.2013 № 10583 (т.9 арк.справи 98).

Висновок відповідача стосовно відсутності ділової мети в операціях з придбання перетворювачів М-ТПП-3600М-1-У2 від постачальника ТОВ «Елконт» вмотивований тим, що наявні об'єктивні можливості придбавати перетворювачі безпосередньо у імпортера ТОВ Фірма «УКР СПП» за меншою ціною.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України господарська діяльність це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Самостійна, ініціативна, систематична господарська діяльність, яка здійснюється на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом у розумінні статті 42 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною першої статті 19 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що поняття «господарська діяльність» як сукупність господарських операцій має певні ознаки, в тому числі, наявність економічного (фінансового) результату, цінової визначеності та спрямованості на отримання доходу.

Фінансовий результат як кінцевий економічний підсумок господарської діяльності підприємства може виражатися у формі прибутку або збитку.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що поняття «господарська діяльність» не включає такої обов'язкової ознаки як одержання прибутку, оскільки неотримання прибутку від окремої господарської операції не може свідчити про відсутність у цієї операції ознак господарської діяльності та вказувати в цілому на збитковий характер господарської діяльності підприємства, що діє на власний ризик.

Позивач має право самостійно обирати постачальників і це не може свідчити про те, що він при цьому не має ділової мети і його діяльність не направлена на отримання економічного ефекту.

Висновок відповідача стосовно неможливості підтвердження факту перевезення товарно-матеріальних цінностей (перетворювачів М-ТПП-3600М-1-У2) ґрунтується на тому, що позивачем перевірки надані копії товарно-транспортних накладних, в яких відсутні дані щодо автопідприємств-перевізників, підпис водія експедитора, що прийняв вантаж, відсутній підпис вантажоодержувача, відсутня посада вантажоодержувача. Крім того, в акті перевірки зазначено про неможливість поставки перетворювачів М-ТПП-3600-1-У2 за маршрутом м. Суми (кордон з Російською Федерацією) м. Біла Церква (ТОВ Фірма «УКР СПП») м. Дніпропетровськ (ТОВ «Елконт») м. Луганськ (ПАТ «Луганськтепловоз») за один день.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відсутність товарно-транспортної накладної свідчить про відсутність підстав для віднесення до складу валових витрат витрат за автотранспортні послуги, а не витрат з придбання товарів. Тобто товарно-транспорті накладні не є обов'язковими документами, відповідно до яких платник податків має право на віднесення до валових витрат витрат з придбання товару перетворювачів М-ТПП-3600М-1-У2.

Крім того, відповідачем - суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування, не надано суду доказів неможливості поставки перетворювачів М-ТПП-3600М-1-У2 за вищезазначеним маршрутом у зазначений термін.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність включення до валових витрат позивачем суми 2 600 000,00 грн, у тому числі IV квартал 2011 року 1 106 000,00 грн, І квартал 2012 року 1 494 000,00 грн, у зв'язку з придбання у ТОВ «Елконт» перетворювачів М-ТПП-3600М-1-У2, тому оскаржене податкове повідомлення-рішення в частині суми 2600000,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскарженим податковим повідомленням-рішенням встановлено завищення витрат на загальну суму 27787,00 грн, у т.ч.: ІV квартал 2011 року - 5 557,00 грн; І квартал 2012 року - 5558,00 грн; ІІ квартал 2012 року - 5558,00 грн; ІІІ квартал 2012 року - 5557,00 грн; ІV квартал 2012 року - 5557,00 грн, внаслідок віднесення позивачем до витрат земельного податку, сплаченого за ВАТ «Темпо».

На аркуші 147 акта перевірки зазначено: «На промисловому майданчику ПАТ «Луганськтепловоз» знаходяться виробнича будівля 6800 кв.м, збірно-зварювальний корпус (гальвано-термічний цех) площею 3700 кв.м, торгівельний павільйон 323 кв.м. та насосна зворотного водопостачання станція площею 342 кв.м, які знаходились на балансі ВАТ «Темпо», яке згідно з постановою арбітражного суду Луганської області від 26.10.1999 визнано банкрутом. Власником банкрута є держава. Виробнича діяльність ВАТ «Темпо» не ведеться більше 12 років. Нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці загальною площею 11 408 кв. м, за яку сплачує ПАТ «Луганськтепловоз» по 1852,48 грн в місяць по ставці земельного податку 1,9486 грн. за кв. м згідно довідок Луганської міської ради про розмір грошової оцінки земельної ділянки за 2011 року та 2012 року земельний податок у сумі 27 787,20 грн. ВАТ «Темпо» не відшкодовувався».

На підтвердження права землекористування земельною ділянкою загальною площею 148,269 га позивачем надано рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 10.05.1966 № 249/9 (т.6 арк.справи 170), яким затверджено прирізку земельної ділянки, площею 340 га, тепловозобудівному заводу ім. Октябрської революції під будівництво цехів, згідно доданого викопіювання з плану міста, державні акти на право користування землею серії Б № 007502 та серії Б № 095063 (т.6 арк.справи 171-178) про закріплення за землекористувачем Виробничим об'єднанням тепловозобудування ім. Октябрської революції в безстрокове і безоплатне користування 19,70 гектарів землі та 4,33 гектара землі відповідно в межах згідно з планом землекористування (т.6 арк.справи 169).

Відповідно до вимог підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України позивач є платником земельного податку за земельну ділянку загальною площею 148,269 га як землекористувач.

Зазначена земельна ділянка відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України є об'єктом оподаткування земельним податком.

Згідно довідки про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки для розрахунку земельного податку на 2012 рік, загальна площа земельної ділянки складає 148,269 кв.м, функціональний коефіцієнт 1,2, нормативна грошова оцінка землі 1948612,54 грн/га (т.6 арк.справи 179).

На підставі зазначеної довідки позивачем у період з 01.10.2011 по 31.12.2012 сплачено земельний податок за промисловий майданчик загальною площею 148,269 кв. м у сумі 3 695 408 грн., у т.ч.: IV квартал 2011 року 729 035 грн., І квартал 2012 року 740252,00 грн, ІІ квартал 2012 року 744039,00 грн, ІІІ квартал 2012 року 744040,00 грн, IV квартал 2012 року 738042,00 грн, і суму земельного податку віднесено до складу інших витрат.

Позивачем визнається факт, що у загальній сумі земельного податку до складу інших витрат за IV квартал 2011 року віднесено 5557,00 грн, за І квартал 2012 року 5558,00 грн земельного податку за земельну ділянку, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна ВАТ «Темпо», визнаного банкрутом постановою Арбітражного суду Луганської області від 26.10.1999 у справі №10/150б (т.6 арк.справи 180).

Спірним питанням є правомірність включення позивачем до складу інших витрат за ІV квартал 2011 року, І квартал 2012 року сум земельного податку, сплаченого за земельну ділянку, на якій розташоване майно банкрута ВАТ «Темпо», тобто майно держави.

Висновок фіскального органу про неправомірність включення позивачем до складу інших витрат сум земельного податку ґрунтується на тому, що земельна ділянка 11 408 кв.м, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна ВАТ «Темпо», не використовується у господарській діяльності ПАТ «Луганськтепловоз», і позивач не мав права включати до складу інших витрат відповідні суми земельного податку на підставі підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138 ПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу в) підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138 ПК України до складу інших витрат включаються інші операційні витрати, що включають, зокрема, інші витрати операційної діяльності, пов'язані з господарською діяльністю, у тому числі, але не виключно: суми коштів, внесені до страхових резервів у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; суми нарахованих податків та зборів, установлених цим Кодексом (крім тих, що не визначені в переліку податків та зборів, встановлених цим Кодексом), єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відшкодування Пенсійному фонду України сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право особа, які згідно із законодавством фінансуються за рахунок коштів підприємств, установ, організацій в обов'язковому порядку, а також інших обов'язкових платежів, встановлених законодавчими актами, за винятком податків та зборів, передбачених підпунктами 139.1.6 і 139.1.10 статті 139 цього Кодексу, та пені, штрафів, неустойки, передбачених підпунктом 139.1.11 статті 139 цього Кодексу.

Оскільки земельний податок, сплачений позивачем за земельну ділянку загальною площею 148,269 га (промислову територію заводу), установлений Податковим кодексом України, ПАТ «Луганськтепловоз» правомірно на підставі абзацу в підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138 ПК України включив його до складу інших витрат, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо врахування при обчисленні об'єкта оподаткування у розмірі 1315033,00 грн, у тому числі ІІ-IV квартал 2011 року 202608,00 грн, І квартал 2012 року 1112 425,00 грн, внаслідок включення до витрат ПДВ у складі процентів по векселю серії АА № 0267408, колегія суддів зазначає наступне.

ПАТ «Луганськтепловоз» до складу фінансових витрат включено суму ПДВ, яка входить до складу процентів по векселю в сумі 1 315 032,84 грн., що були перераховані в якості оплати процентів по векселю серії АА № 0267408 власної емісії, що призвело до завищення витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, у розмірі 1 315 033 грн.

Колегією суддів встановлено, що між ВАТ «ХК «Луганськтепловоз» та МПП «Сплав-Плюс» укладено договір від 26.12.2007 № 830-670/07 (т.6 арк.справи 182-183) та додаткові угоди від 08.10.2008 № 1 (т.6 арк.справи 185), від 01.03.2009 № 2 (т.6 арк.справи 186), від 21.07.2009 № 3 (т.6 арк.справи 187).

Додатковою угодою від 21.07.2009 № 3 до договору від 26.12.2007 № 830-670/07 визначено форму розрахунків між сторонами, а саме керуючись п. 3.8 договору від 26.12.2007 № 830-670/07 покупець видає продавцю простий процентний вексель у якості розрахунків за поставлений товар за цим договором та простий вексель за надану послугу по товарному кредиту (пункт 1), векселя видаються 21.07.2009 зі строком погашення по пред'явленню (пункт 2), вексель процентний 37,078% річних, в тому числі ПДВ (пункт 3), номінальна сума простого процентного векселя складає узгоджену суму заборгованості за поставлений товар у розмірі 12155240,49 грн, в тому числі ПДВ та 37,078% річних в тому числі ПДВ (пункт 4), номінальна сума простого векселя складає проценти по товарному кредиту в сумі 3344428,52 грн, в тому числі ПДВ станом на 20.07.2009 (пункт 5), проценти по векселю нараховуються та сплачуються по факту пред'явлення простого процентного векселя до платежу на підставі узгодженого акта (пункт 6).

В оплату за товарно-матеріальні цінності позивач згідно акту приймання-передачі векселів від 21.07.2009 передав МПП «Сплав-плюс» простий процентний вексель серії АА № 0267408, емітентом якого є ВАТ «ХК «Луганськтепловоз», складений 21.07.2009 в м. Луганську, дата погашення по пред'явленню, номінальна сума векселя 12 155 240,49 грн, у тому числі ПДВ, відсоток річних 37,078 %, в тому числі ПДВ (т.6 арк.справи 188).

Простий вексель серії АА № 0267408 пред'явлено до сплати ТОВ «Діоніс-2007» згідно акту пред'явлення векселів до платежу від 21.04.2011 (т.6 арк.справи 190).

ПАТ «Луганськтепловоз» платіжними дорученнями від 21.04.2011 № 2357, перераховано ТОВ «Діоніс-2007» 12155240,49 грн в оплату за зазначений вексель (т.6 арк.справи 192).

В періоді, що перевірявся нараховані та сплачені ТОВ «Діоніс-2007» проценти (37,078%) по векселю АА 0267408 від 21.07.2009 у сумі 7 890 197,05 грн. Згідно п. 189.7. ст. 189 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податку здійснює операції з постачання товарів/послуг, які є об'єктом оподаткування згідно із статтею 185 цього Кодексу, під забезпечення боргових зобов'язань покупця, наданих такому платнику податку у формі простою або переказного векселя, або інших боргових інструментів (далі - вексель), випущених таким покупцем або третьою особою, базою оподаткування є договірна вартість, визначена в порядку, встановленому пунктом 188.1 статті 188 цього Кодексу, без урахування дисконтів або інших знижок з номіналу такого векселя, а за процентними векселями така договірна вартість, збільшена на суму процентів, нарахованих або таких, що повинні бути нараховані на суму номіналу такого векселя.

Згідно додаткової угоди від 21.07.2009 № 3 до договору 830-670/07 зазначено, що вексель № АА 0267408 процентний - 37,078 % річних, в т.ч. ПДВ.

При нарахуванні процентів по векселю не було виділено суму ПДВ у розмірі 1 315 032,84 грн.

ПАТ «Луганськтепловоз» перераховано ТОВ «Діоніс-2007» в оплату процентів по векселю АА 0267408 від 21.07.2009 - 7 890 197,05 грн. та віднесено до складу витрат у ІV кварталі 2011 року - 1 215 645 грн., у І кварталі 2012 року - 6 674 552 грн.

Таким чином, ПАТ «Луганськтепловоз» безпідставно збільшено витрати на суму ПДВ, повинна враховуватись у складі процентів по векселю, що призвело до завищення задекларованих ПАТ «Луганськтепловоз» показників у рядку 06.3 Декларацій «Фінансові витрати відповідно підпункту 138.10.5 пункту 138.10 статті 138 розділу III Податкового кодексу України».

Як вбачається з розрахунку податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток підприємств за результатами планової виїзної перевірки ПАТ «Луганськтепловоз» по взаємовідносинам з ТОВ «Діоніс-2007» контролюючим органом (відповідачем) визначено позивачу грошове зобов'язання у розмірі 233 609,22 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 116 804,61 грн, а всього 350 413,84 грн. (т.12 арк. справи 25).

Тобто, в цій частині податкове повідомлення-рішення 17.01.2014 № є законним та скасуванню не підлягає, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

В решті податкове повідомлення-рішення 17.01.2014 № на суму 3 122 621 гривень 66 копійок (3 473 035,50 грн. - 350 413,84 грн.) є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення неправильно застосував норми матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 52095,54 грн.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення позовних вимог (90 %), тому на користь ПАТ «Луганськтепловоз» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників ДФС належить до стягнення судовий збір в розмірі 46885 гривень 99 копійок (52095,54 грн. * 90 %).

Керуючись статтями 23, 33, 139, 195, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 812/26/16 - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі № 812/26/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2014 № - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 17 січня 2014 року № на суму 3 122 621 (три мільйони сто двадцять дві тисячі шістсот двадцять одна) гривень 66 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (ідентифікаційний код 05763797, місцезнаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 52-Б) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11) судовий збір в розмірі 46885 (сорок шість тисяч вісімсот вісімдесят п'ять) гривень 99 копійок.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Л.А. Василенко

І.Д. Компанієць