Справа № 820/6360/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/6360/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Сіренко О.І.

суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання: Дорошенко Д.О.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2018, суддя Спірідонов М.О., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 21.02.18 по справі № 820/6360/17

за позовом ОСОБА_3

до Міністерства оборони України третя особа Харківський обласний військовий комісаріат

про визнання незаконними дії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірним, незаконним та скасувати рішення відповідача - Міністерства оборони України, оформлене протоколом комісії (від 20.05.2016 року за № 36) з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби щодо направлення документів ОСОБА_3, на доопрацювання з поверненням їх до обласного військового комісаріату.

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, Міністерства оборони України, щодо неприйняття рішення про призначення або про відмову в такому призначенні ОСОБА_3, одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням інвалідності II групи, яка пов'язана з виконанням обов'язків військової служби у країнах, де велися бойові дії, в порядку, визначеному законодавством, чинним на момент встановлення інвалідності.

-зобов'язати відповідача, Міністерство оборони України, розглянути заяву ОСОБА_3 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої статтею 16 Закону № 2011 -XII, внаслідок поранення, контузії пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та прийняти відповідне рішення (про призначення або про відмову в такому призначенні) відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

14 лютого 2018 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду задоволений адміністративний позов ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, третя особа - Харківський обласний військовий воєнкомат про визнання незаконними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом комісії від 20.05.2016 року за № 36 з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби щодо направлення документів ОСОБА_3, на доопрацювання з поверненням їх до обласного військового комісаріату.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_3 від 23 лютого 2016 року, про призначення або про відмову в такому призначенні ОСОБА_3, одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням інвалідності II групи, яка пов'язана з виконанням обов'язків військової служби у країнах, де велися бойові дії, в порядку, визначеному законодавством, чинним на момент встановлення інвалідності.

Зобов'язано Міністерство оборони України, розглянути заяву від 23 лютого 2016 року, ОСОБА_3 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, передбаченої статтею 16 Закону № 2011 -XII, внаслідок поранення, контузії пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та прийняти відповідне рішення (про призначення або про відмову в такому призначенні) відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

В апеляційній скарзі відповідач, Міністерство оборони України просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що дії відповідача щодо повернення на доопрацювання документів позивачу щодо виплати одноразової грошової допомоги є правомірними, оскільки заявник не надав документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення позивачем дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень.

Колегія суддів, вислухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що 23 лютого 2016 року позивач - ОСОБА_3, звернувся до Харківського обласного військового комісаріату з заявою та необхідним пакетом документів щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням інвалідності, травми, контузії, пов'язаної з Проходженням військової служби в країнах, де велися бойові дії.

29 лютого2016 року Харківським обласним військовим комісаріатом було прийнято рішення № 84/ОГД про складання висновку та направлення його на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. До зазначеного висновку було додано пакет документів, а саме: заява на виплату допомоги; копія військового квитка серії НУ № 3618850; копія архівної довідки від 08.10.1999 року та від 21.11.1995 року; копія висновку фахівця судово-медичної експертизи від 08.10.2015 року за № 1926/ж; копія витягу ВЛК від 09.10.2015 року за № 3747; копія довідки МСЕК серії 12 ААА № 131167 від 25.01.2016 року: копія паспорту; копія ідентифікаційного номеру.

20 травня 2016 року рішенням відповідача - Міністерства оборони України, оформленим протоколом комісії від 20.05.2016 року за № 36 з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби документи позивача - ОСОБА_3, було надіслано на доопрацювання, у зв'язку з не наданням документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), з поверненням їх до обласного військового комісаріату.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, Міністерство оборони України безпідставно відмовило в призначенні одноразової допомоги. За таких умов, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо наявності у позивача гарантованого Законом № 2011-ХІІ права на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, що настала внаслідок захворювань, які пов'язані з пораненнями, одержаними ним при виконанні обов'язків строкової військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов'язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 4 липня 2012 року, яка діяла на час встановлення позивачеві вперше інвалідності 2 групи, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до п. 4 п. 2 ст. 16, підпункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно із п.б ч.1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону України від 4 липня 2012 року, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Відповідно до ч.2 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов'язаним або резервістам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі за текстом - Порядок № 975).

Пунктом 2 Порядку № 975 встановлено, що допомога, яка не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пп.1 п. 6 зазначеного вище Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, зокрема, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 31167, позивачу встановлена друга група інвалідності 25.01.2016р.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Наказом Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» (далі - Наказ МО № 168) у Міністерстві оборони України створена постійно діюча комісія з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії (голова) входить заступник Міністра оборони України.

Згідно з цим наказом МО № 168 відповідну пропозицію для вирішення питання позивача (позитивну чи негативну) повинна надати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. За наслідком розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення.

Отже, пропозиція цієї комісії у формі протоколу засідання, затвердженого Міністром оборони України, і є рішенням.

Пунктом 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржене в установленому порядку.

У постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) Верховний Суд України зазначив, що підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб'єкта владних повноважень, прийняте з цього питання.

Доводи відповідача, зазначені в апеляційній скарзі про те, що позивачем не подано документ, що свідчить про обставини поранення, є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, у тому числі : заявою на виплату допомоги; копією військового квитка серії НУ № 3618850; копією архівної довідки від 08.10.1999 року та від 21.11.1995 року; копією висновку фахівця судово-медичної експертизи від 08.10.2015 року за № 1926/ж; копією витягу ВЛК від 09.10.2015 року за № 3747; копією довідки МСЕК серії 12 ААА № 131167 від 25.01.2016 року.

Пунктом 21.21. Положення № 402 виначено, що - за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців-учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн (63-94-п), посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв'язку поранення (каліцтва).

Саме в такому порядку встановлювався причинний зв'язок отримання поранення позивачу, тому посилання представника Міністерства оборони України на відсутність серед документів, поданих для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, довідки або документу про причини та обставини поранення є безпідставними, необґрунтованими та протиправними.

Вказане підверджується доданими до заяви документами, а саме: висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 08.10.2015р. №1926/Ж щодо ОСОБА_3, яким встановлено, що описані рубці є насліднок загоєння ран, що могли утворитися внаслідом осколочних поранень, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій в 1968 році (а.с. 17).

Крім того, в матеріалах справи наявна копія витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 09.10.2015 року за № 3747, відповідно до якого поранення голови, лівої руки(контузія головного мозку 1968р.) сержанта у відставці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно повязані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.18).

Таким чином, при наданні висновку про причинний зв'язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок на підставі військово-облікових, військово-медичних, медичних документів, що поранення, контузія, захворювання пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України, затверджене протоколом № 3747 від 09.10.2015 року, яким встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія та захворювання, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, є належним документом, що свідчить про причини та обставини контузії і захворювання, а позивачем був наданий повний перелік документів згідно з Порядком 975, проте Міністерством оборони України безпідставно відмовлено позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення .

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 по справі № 820/6360/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складений та підписаний: 27.04.2018.