Справа № 826/1908/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 квітня 2018 року м. Київ№ 826/1908/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"

до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва

Головного територіального управління юстиції м. Києва

третя особа ОСОБА_1

про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва про зняття арешту.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2017, від 04.09.2017 та від 14.12.2017 відповідача зобов'язано надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №36695476, письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності з приводу яких подано позов.

У судовому засіданні суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

10.01.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшла копія матеріалів виконавчого провадження № 36695476.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017) встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивач у позовній заяві просить суд зняти арешт накладений відповідачем на нежиле приміщення № 274 (в літ. А), загальною площею 416, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований 11.09.2013 за № 2442294.

Як на обґрунтування наявності підстав для зняття вказаного арешту позивач посилається на те, що зазначене майно було ним придбане з прилюдних торгів, що підтверджується актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 22.06.2012 та свідоцтвом про право власності від 12.07.2012 №1004.

При цьому позивачем у позовній заяві не зазначено про факт допущення відповідачем порушення вимог чинного законодавства при накладенні арешту на нежиле приміщення № 274 (літ. А), загальною площею 416, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Арешт на вказане нежиле приміщення було накладено постановою ВП № 36695476 від 03.09.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, як на майно яке належить боржнику за виконавчим провадженням - ОСОБА_1 згідно довідки з ДРРПнНМ.

В матеріалах виконавчого провадження № 36695476, копія якого наявна в матеріалах справи, наявна Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.08.2013 з якої вбачається, що нежиле приміщення № 274 (літ. А), загальною площею 416, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1.

Таким чином на момент винесення постанови ВП № 36695476 від 03.09.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у державного виконавця були наявні підстави для висновку про те, що вказане нежиле приміщення належить на праві власності боржнику за виконавчим провадження № 36695476 - ОСОБА_1.

З огляду на зазначене, враховуючи положення частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", питання зняття арешту пов'язане із визнанням права власності в судовому порядку на спірне майно і є похідним у спорі про право власності, тобто є поза межами юрисдикції адміністративного суду, оскільки спір не пов'язаний з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна.

Пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства

Керуючись статтями 238, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва, третя особа ОСОБА_1 про зняття арешту.

2. Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого господарського суду.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов