Справа № 805/4485/17-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 р. Справа№805/4485/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., за участі секретаря судового засідання Гришиної А.А., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком №1 за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 в сумі 818529,73 гривень,

ВСТАНОВИВ:

позивач, Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Макіївкокс», про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком №1 за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 в сумі 818529,73 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач повинен був відшкодувати суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам Публічного акціонерного товариства «Макіївкокс». Станом на день подання позову відповідач має заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком №1, яка підтверджується відповідним розрахунком за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 в загальній сумі 818529,73 гривень. Позивач просив стягнути заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком №1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788 «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 за квітень-листопад 2017 року, сформованих позивачем, за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 818529,73 гривень.

Оскільки, зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач, на підставі частини другої Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Судом отриманий відзив на позовну заяву, в якій відповідач не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні з наступних підстав. У звязку із зміною місця розташування підприємства та зміною місця реєстрації у м. Покровськ Донецької області працівники підприємства були звільнені, таким чином особи, яким було призначено, нараховано та виплачено пенсії з жовтня по листопад 2017 року, не є працівниками відповідача. Також, на думку представника відповідача після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», жодні підприємства не зобовязані компенсувати витрати на виплату та доставку пенсій.

Також, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Верховною Радою України визначено ряд тимчасових заходів для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції. Згідно статті 10 зазначеного закону, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Враховуючи наявність відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України, представник відповідача вважає, що підприємство звільнено від відповідальності за неналежне виконання відповідного зобовязання.

Окрім того, представник відповідача зазначив що відповідно до частини 3 статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740,00 гривень та не відповідають розмірам реально призначених пенсій.

Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 27 грудня 2017 року.

27 грудня 2017 року ухвалою суду за клопотанням сторін відкладено судове засідання на 11 січня 2018 року.

11 січня 2018 року ухвалою суду за клопотання позивача відкладено судове засідання на 6 лютого 2018 року.

6 лютого 2018 року у судовому засіданні продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та оголошено перерву до 21 лютого 2018 року.

21 лютого 2018 року у звязку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 13 березня 2018 року.

13 березня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 3 квітня 2018 року.

3 квітня 2018 року у судовому засіданні закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16 квітня 2018 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 16 квітня 2018 року, представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулося 16 квітня 2018 року, надав пояснення аналогічні викладеним в заявах по суті справи.

Дослідивши письмові заяви по суті справи, докази, наявні у справі, суд встановив наступне.

Позивач, Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Макіївкокс» зареєстровано в якості юридичної особи та внесено до ЄДРПОУ за кодом 32598706.

Публічне акціонерне товариство «Макіївкокс» як платник страхових внесків зареєстровано в Красноармійському обєднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Згідно з пунктом 2 «Прикінцевих положень» Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV, в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017, «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

Відповідно до пункту 6.1 «Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частиною 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивачем не надано доказів виконання вимог розділу 6 Інструкції, а саме про направлення відповідачу розрахунків суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за період з квітня по листопад 2017 року на загальну суму 818529,73 гривень.

Факт витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонерах, прізвище, імя та по-батькові яких зазначено у розрахунках сум відшкодування, позивачем документально підтверджений доказами на суму 66233,87 гривні за період квітень, травень, жовтень, листопад 2017 року, що містяться у матеріалах справи.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, на те що особам яким було призначено, нараховано та виплачено пенсію не є його працівниками, а також про досягнення вказаними особами пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з огляду на наступне.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, в тому числі розпорядження про призначення пенсії, судом встановлено, що відповідачем не доказано не досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на час виникнення спірних правовідносин.

Наявність сертифіката Торгово-промислової палати України та перебування на територія де проводилася антитерористична операція, не звільняє відповідача від обовязку щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. а стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не оскарживши їх у встановленому законом порядку, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі №804/19942/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області до Комунального підприємства «Солонянська друкарня» Солонянської районної ради Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій.

Таким чином, відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розділу 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, та з урахуванням встановлених обставин у справі суд дійшов висновку, що позовні вимоги Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком №1 підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за період з квітень, травень, жовтень, листопад 2017 року в сумі 66233,87 гривень.

Судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком №1 за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 в сумі 818529,73 гривень задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Макіївкокс» (місцезнаходження: 85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, б. 106а, ) на користь Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85302 Донецька область, м. Покровськ, вул. Центральна, б. 154, ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (за Списком №1), за період квітень, травень, жовтень, листопад 2017 року в сумі 66233 (шістдесят шість тисяч двісті тридцять три) гривні 87 копійок.

В іншій частини позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні.

Повний текст рішення складений 26 квітня 2018 року.

Рішення набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.