Справа № 804/992/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року Справа № 804/992/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛУТОС-КО» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «ПЛУТОС-КО» було подано на реєстрацію до податкового органу податкову накладну №39 від 22.03.2017 року, яку згідно квитанції були отримано, але реєстрацію якої зупинено. Позивачем були подані усі належні документи, що відповідають критеріям та підтверджують реальність здійснення господарських операцій. Вказані документи не були взяти контролюючим органом до уваги та комісією ДФС України було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі. Також, в рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної вказано як підставу для відмови надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, тобто, не вбачається конкретної підстави відмови, а тому рішення, прийняте відповідачем є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 12.02.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позивач надіслав до суду відповідь на відзив по справі, в якому зазначив, що жодне із положень відзиву відповідача не спростовує зазначених в позовній заяві ТОВ «ПЛУТОС-КО» фактів та обставин неправомірних дій з боку податкового органу та не доводить правомірність прийнятого відповідачем рішення за №455813/40193485 від 21.12.2017 р. про відмову в реєстрації розрахунку коригування за №268 від 27.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та фактично ТОВ «ПЛУТОС-КО» спеціалі зується на діяльності в сфері оптової торгівлі цукром, шоколадом і кондитерськими виробами (код КВЕД 46.36).
У лютому 2017 року ТОВ «ПЛУТОС-КО» (надалі - Продавець) в особі ди ректора Ковлера Олександра Львовича, який діяв на підставі статуту, з одного боку, та ПП «СІТЕН» (надалі - Покупець) в особі директора Тесакова Олександра Ігоревича, який діяв на підставі Статуту, з іншого боку, був укладений Договір купівлі-продажу за № 032016 від 24.02.2017 р.
Відповідно до п.1.1 Договору визначено, що Продавець зобов'язується пере дати, а Покупець - прийняти та оплатити у відповідності з умовами цього Договору вартість Товару.
Найменування, ціна, кількість, якість, строки та умови передачі Товару, строк оплати його вартості та інші відомості, необхідні для виконання цього Договору, зазначені в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього Договору.
Згідно п.1.3 Договору передбачено, що фактичний обсяг Товару, який підля гає передачі Покупцю згідно з умовами даного Договору, а також його вартість, зазначаються у видаткових накладних, які є основною та невід'ємною частиною Договору.
Пунктом 2.1 Договору закріплено, що передача Товару здійснюється Продав цем протягом 3 календарних днів з моменту попереднього замовлення і відстрочки платежу 14 календарних днів, якщо інше не зазначено в Специфікаціях до Дого вору.
Згідно положень пункту 2.3 Договору зазначено, що моментом передачі Товару вважається день відвантаження Товару Покупцю згідно умовам поставки і підписання Сторонами видаткової накладної.
У випадку доставки Товару Перевізником, моментом поставки вважається день підписання товарно-транспортної накладної повноважним представником Покупця.
Відповідно до пункту 2.4 Договору передбачено, що Продавець повинен комплектувати кожну партію товару рахунком-фактурою, видатковою та подат ковою накладною.
Підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної чи товарно-транспортної накладної є доказом виконання Постачальником умов До говору.
Згідно пункту 3.1 Договору загальна сума по Договору складає суму, визначену на підставі Специфікацій, які додаються до договору.
Відповідно до п.3.3 Договору розрахунки за товар здійснюються Покупцем грошовими коштами на поточний рахунок Продавця в строк, встановлений в Специфікаціях до цього Договору чи в рахунку-фактурі на здійснення оплати, яким було виставлено Продавцем на адресу Покупця.
Пунктом 6.1 Договору передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 р. чи до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань по даному Договору.
На виконання умов вище зазначеного Договору купівлі-продажу ТОВ «ПЛУТОС- КО» на адресу ПП «СІТЕН» здійснено продаж кондитерських виробів (цукерок та вафель) в асортименті згідно видаткової накладної за № 220301 від 22.03.2017 р. на загальну суму 171467,70 грн., в тому числі ПДВ - 28 577,95 грн.
Транспортування Товару зі складу Постачальника до складу Покупця згідно Договору купівлі-продажу від 24.02.2017 р. за № 032016 не здійснювалось, оскільки придбаний ПП «СІТЕН» Товар зберігався на складі ТОВ «ПЛУТОС-КО» на підставі укладеного з ПП «СІТЕН» Договору від 22.03.2017 р. про відповідальне зберігання майна.
Керуючись приписами положень абз. а) п.185.1. ст.185, п.201.1., п.201.7., п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України, у зв'язку із здійсненням ТОВ «ПЛУТОС- КО» операції з постачання Товарів на адресу ПП «СІТЕН» загальною вартістю 171 467,70 грн., в тому числі ПДВ - 28 577,95 грн., була складена податкова накладна за № 39 від 22.03.2017 р., яку засобами електронного зв'язку було направлено контролюючому органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі -ЄРПН).
Поставлений на адресу Покупця Товар був частково оплачений з боку ПП «СІТЕН» грошовими коштами на банківський рахунок ТОВ «ПЛУТОС-КО» платіж ним дорученням за № 411 від 03.07.2017р. в сумі 50 000 грн.
Відповідно до вищезазначеної видаткової накладної №00000001 від 27.11.2017 р. повернуті товари були передані в м.Дніпро, передачу від ПП «СІТЕН» здійснив директор - Тесаков О.І., а прийняв від імені ТОВ «ПЛУТОС-КО» - Ковлер О.Л.
Повернутий ПП «СІТЕН» на адресу позивача товар не транспортувався, а по теперішній час перебуває на відповідальному зберіганні ТОВ «ПЛУТОС-КО» згідно укладеного із ПП «СІТЕН» Договору про відповідальне зберігання майна від 22.03.2017 р.
У зв'язку із зменшенням суми компенсації Покупця на користь ТОВ «ПЛУТОС- КО» як Постачальника у зв'язку із поверненням Товару згідно видаткової накладної №00000001 від 27.11.2017 р., відповідно до положень п.192.1., п.п.192.1.1. п.192.1. ст.192 Податкового кодексу України ТОВ «ПЛУТОС-КО» як Постачальником Товарів було складено розрахунок за № 268 від 27.11.2017 р. коригування кількісних і вартісних показників до належним чином зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної від 22.03.2017 р. за № 39, згідно якого сума коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту у бік зменшення склала 14 739,04 грн.
Керуючись вимогами абз.2 п.192.1. ст.192 ПК України розра хунок за №268 від 27.11.2017 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 22.03.2017 р. за № 39 Продавцем - ТОВ «ПЛУТОС-КО» засобами електронного зв'язку було направлено контролюючому органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).
Згідно повідомлення за № 1 від 16.12.2017 р. засобами електронного зв'язку на адресу ДФС України позивачем було подано документи про підтвердження реальності здійснення операції відповідно до розрахунку коригувань за № 268 від 27.11.2017 р. до податкової накладної № 39 від 22.03.2017 р., реєстрацію якого було зупинено.
У поданих разом з повідомленням за № 1 від 16.12.2017 р. копіях у визна ченому п.п.201.16.1. п.201.16. ст.201 ПК України порядку ТОВ «ПЛУТОС-КО» засобами електронного зв'язку було надано пояснення та їх документальне підтвердження, згідно яких надані докази відсутності змін номенклатури та вартості раніше поставлених згідно податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 р. на адресу ПП «СІТЕП» товарів.
Придбання у ТОВ «АЛЬПІ-УКРАЇНА» кондитерських виробів та їх транспортування на склад позивача було підтверджено контролюючому органу з боку ТОВ «ПЛУТОС-КО» шляхом надання копій відповідних видаткових та товарно-тран спортних накладних.
Комісією Державної фіскальної служби України прийнято рішення від 21.12.2017 р. за № 455813/40193485 про відмову в реєстрації розрахунку коригування за № 268 від 27.11.2017 р. кількісних і вартісних показників до податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 р. на продаж товарно-матеріальних цінностей в асортименті на адресу ПП «СІТЕН», згідно якого сума коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту у бік зменшення склала 14 739,04 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3. статті 74 ПК України).
Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні норми містить пункт 201.16. статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2. статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зі змісту квитанції по податковій накладній №39 від 23.03.2017 року видно, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.
Суд звертає увагу на те, що відповідачем у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної вказаним критеріям, натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить у собі визначення двох різних критеріїв. Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1. та 215.3.2. пункту 215.3. статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Суд зазначає, що визначення фіскальним органом у квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься в Наказі №567 Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік документів).
Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):
- для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
З аналізу зазначених норм законодавства видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Крім того, зі змісту квитанції по розрахунку коригування за № 268 від 27.11.2017 р. кількісних і вартісних показників до податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 р. видно, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567.
Таким чином, у квитанції відповідачем, в порушення підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).
Відповідно до підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті в підпункту 201.16.1. цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3. пункту 201.16. статті 201 ПК України).
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2. ПК України.

Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Комісією ДФС України було прийнято рішення № 455813/40193485 від 21.12.2017 р. про відмову у реєстрації розрахунку коригування за № 268 від 27.11.2017 р. кількісних і вартісних показників до податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 р.

Суд зазначає, що рішення комісії № 455813/40193485 від 21.12.2017 року про відмову у реєстрації розрахунку коригування за № 268 від 27.11.2017 р. кількісних і вартісних показників до податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 року, не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Також, в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови КМУ Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації №190 від 29.03.2017 р. (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Таким чином, оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують підставу для реєстрації податкової накладної, а отже відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації розрахунку коригування за № 268 від 27.11.2017 р. кількісних і вартісних показників до податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 року.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 455813/40193485 від 21.12.2017 року про відмову у реєстрації розрахунку коригування за № 268 від 27.11.2017 р. кількісних і вартісних показників до податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 року прийняте не у спосіб визначений законом, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про покладення на Державну фіскальну службу України обов'язку зареєструвати розрахунок коригування за № 268 від 27.11.2017 р. кількісних і вартісних показників до податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Також, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Суд зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Таким чином, для відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне, зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування за № 268 від 27.11.2017 р. кількісних і вартісних показників до податкової накладної за № 39 від 22.03.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 3 524 грн., що документально підтверджується квитанціями № 352 від 10.01.2018 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3 524 грн. підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за №455813/40193485 від 21.12.2017 р. про відмову в реєстрації розрахунку коригування за №268 від 27.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування за № 268 від 27.11.2017 р. про коригування у бік зменшення обсягів постачання без податку на додану вартість на суму 73 695,21 грн., а також сум податкових зобов'язань та податкового кредиту на суму 14 739,04 грн., складений ТОВ «ПЛУТОС-КО» у зв'язку з поверненням на адресу ПП «СІТЕН» (код за , ІПН 32) товарів в асортименті.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛУТОС-КО» () судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3 524 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.