Справа № 219/5161/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року справа №219/5161/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області (суддя Павленко О.М.) від 12 лютого 2018 року (повний текст рішення складено 12 лютого 2018 року в м.Бахмут) по справі №219/5161/17 за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа Бахмутський об`єднаний міський військовий комісаріат про визнання дій щодо відмови в призначені дострокової пенсії за віком неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним рішення від 29.03.2017 року №306 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком; зобов`язання прийняти нове рішення, яким призначити дострокову пенсію за віком з моменту звернення з таким призначенням відповідно до норм діючого законодавства, а саме з 10.04.2017 року.

Під час судового засідання 11 серпня 2017 року судом першої інстанції залучено у якості третьої особи - Бахмутський об`єднаний міський військовий комісаріат.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2018 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та визнати неправомірними дії щодо відмови в призначенні дострокової пенсії за віком та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що позивач була працівником Збройних Сил України, займала посаду стрільця команди воєнізованої охорони. Відповідно до п.2 ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Відповідно до ст.3 зазначеного Закону особи, які мають право на пенсії нарівні з військовослужбовцями строкової служби та членами їх сімей працівників воєнізованої охорони, які не підлягають державному соціальному страхуванню, та членів їх сімей. Позивач вважає, що в рамках існуючого в Україні законодавства має право на призначення пенсії на рівні із військовослужбовцями строкової служби.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач працювала у військовій частині НОМЕР_1 з 10.02.2014 року стрільцем команди воєнізованої охорони по 3 розряду тарифної сітки. З 30.11.2015 року позивача звільнено із займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП України (реорганізація військової частини) на підставі наказу № 294 від 30.11.2015р.

Згідно посвідчення серії УБД, виданого Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України 13.10.2015 року, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Генерального штабу ЗСУ № 9 від 9.11.2015 року позивачеві, працівнику Збройних Сил України (стрільцю групи воєнізованої охорони команди воєнізованої охорони з 16.04.2014 по 30.09.2014) надано статус учасника бойових дій.

Відповідно до довідки Бахмутського об`єднаного міського військового комісаріату № 45 від 14.04.2017 року, позивач в період з 16.04.2014 р. по 29.09.2014р., 14.10.2014 р. по 10.11.2014р., 21.11.2014р. по 31.05.2015р.; 15.06.2015 р. по 30.11.2015р. безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.

Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 № 3692 від 30.11.2015 року позивач у вказаний період була працівником Збройних сил України.

Позивач звернулась до відповідача із заявою від 10 квітня 2017р. №1805 про призначення дострокової пенсії за віком згідно абзацу 6 пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надіслано позивачу з супровідним листом від 25.04.2017 № 5442/03) відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком ,оскільки позивач не є військовослужбовцем, особою начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, добровольцем, резервістом, військовозобов`язаним, яким надано статус інваліда війни або учасника бойових дій у зв`язку з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, безпосередній перебуванням в районах антитерористичної операції у період її проведення, а у разі загибелі (смерті) таких осіб - членом їх сімей.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно абзацу 6 пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, інваліда війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, інваліда війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Виходячи з приписів наведеної норми право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема: - військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення; - особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; - особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За приписами пункту 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються - особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач була працівником Збройних сил України . В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач є військовослужбовцем, військовозобов`язаною або особою з числа резервістів. За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно було відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком на умовах, передбачених абзацом шостим пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Посилання позивача на положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги, оскільки наведена норма не регулює спірні правовідносини. Спірним рішенням була розглянута заява позивача про призначення дострокової пенсії за віком на умовах, передбачених абзацом шостим пункту 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду в м.Бахмут Донецької області від 12 лютого 2018 року по справі №219/5161/17 - залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2018 року по справі №219/5161/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 25З квітня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

Сухарьок М.Г.