Справа № 264/2077/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року справа №264/2077/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Блохіна А.А., при секретарі судового засідання Чернявської К.Г., за участю представників відповідача Вайншток Б.Г.,Кірсанова Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Маріуполі Донецької області на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2017 року, яка складене в повному обсязі 27 грудня 2017 року у м.Маріуполь, у справі № 264/2077/17 (головуючий І інстанції Іванченко А.М.) за позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Маріуполі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3.(далі по-тексту позивач) звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Маріуполі Донецької області (далі по-тексту відповідач, апелянт) в якому просив про визнати неправомірними дії щодо відмови у переведені його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком; зобов'язати відповідача провести йому перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та зобов'язати відповідача провести йому перерахунок пенсії за віком з 09.11.2012 року та сплатити недоотриману ним пенсію. Стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповіді відповідача №5360/0214 від 03.04.2017 року йому стало відомо, що 05.01.2012 року він подав до відповідача заяву про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. 09.11.2012 року відповідачем прийнято рішення №38 про відмову у проведені мені переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Вважає, такою відмовою відповідачем порушено ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що призвело до зменшення його пенсійного забезпечення. Крім того, при самостійного вивчення своєї пенсійної справи він помітив, що відповідачем були вирвані сторінки з його справи, тим самим вони намагалися приховати свої протиправні при призначені йому пенсії.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2017 року адміністративний позов - було задоволено.

Визнано неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя щодо відмови ОСОБА_3.у переведені з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя провести ОСОБА_3 перехід з пенсії по інвалідності на пенсії за віком починаючи з 03 листопада 2016 року.

Зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії за віком починаючи з 03 листопада 2016 року. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судове рішення першої інстанції обґрунтоване тим, що позивач звертаючись до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком досяг віку 61 рік та мав страховий стаж понад 15 років - 39 років, 04 місяця, 04 дні (ст.26 Закону №1058). Таким чином, позивач реалізовує своє право на вибір одного з видів пенсії, передбачених ст.9 Закону №1058, а не вимагає проведення перерахунку пенсії, зв'язку з набуттям додаткового страхового стажу.

З рішенням суду першої інстанції не погодився пенсійний орган та звернувся з апеляційною скаргою. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що згідно пенсійної справи ОСОБА_3 з 12.09.2001 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді України, отримує пенсію по інвалідності, як інвалід 3 групи інвалідності (загальне захворювання) в розмірі пенсії за віком. Пенсію призначено відповідно до ст.29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 07.08.2001 року). З 01.01.2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі особистої заяви позивача від 02.07.2009 року, йому проведено перерахунок пенсії із додаванням стажу та заробітної плати. 05.05.2009 року позивач припинив трудову діяльність на ВАТ «Азовзагальмаш». 05.01.2012 року ОСОБА_3 звернувся до ПФУ із заявою про перехід з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пенсію за віком. На день звернення до управління позивач досяг повних 61 рік та мав страховий стаж роботи 39 років, 04 місяці, 04 дня. Розмір пенсії позивача по інвалідності в розмірі пенсії за віком становив 1263,59 грн., пенсія переведення на пенсію за віком - 1206,51 грн. У зв'язку с тим, що управління не має правових підстав для проведення перерахунку, які можуть спричинити зменшення розміру пенсії, та за відсутності згоди ОСОБА_3 на зменшення розміру пенсії, 09.11.2012 року управління прийняло рішення про відмову позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пенсію за віком. Основні причини, які призводять до зменшення розміру пенсії, це відсутність у позивача, передбачених ч.3 ст.45 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) 24 місяців страхового стажу після останнього перерахунку пенсії. На час призначення позивачу пенсії діяли вимоги до загального стажу роботи, для чоловіків 25 років, за кожний рік страхового стажу понад 25 років пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На дату звернення до управління із заявою про переведення на пенсію за віком, стаж роботи позивача складав 39 років, 04 місяці, 04 дні. Тобто доплата за стаж понад норми сплачувався за 14 років та становив 115,08 грн. (понад 25 років). Проте, на день звернення позивача із заявою про переведення на пенсію за віком розмір страхового стажу для чоловіків становив 35 років. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловіків, пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 Закону. З огляду на зазначене доплата за стаж норми буде сплачуватись за чотири роки (понад 35 років) та становити 32,88 грн. В зв'язку з чим, у задоволені позову просив відмовити.

Відповідач вважає що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги. Зазначили, що у разі переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію зі віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії буде зменшений.

Просили апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи яка не з'явилась.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що з 12 вересня 2001 року ОСОБА_3 призначена пенсія по інвалідності 3 групи (загальне захворювання) (а.с.11).

05.01.2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с.36).

Розпорядженням б/н на перерахунок пенсії з 01.01.2012 року ОСОБА_3 нарахована пенсії за інвалідністю з урахуванням страхового стажу 39 років, 04 місяці, 08 днів, яка становить в розмірі 1230,25 грн., в тому числі розмір пенсії за віком - 968,51 грн., доплата за понаднормативний стаж за 14 років - 115,08 грн. (а.с.27).

Розпорядженням №148424 від 06.11.2012 року ОСОБА_3 розраховано пенсію за віком, враховано страховий стаж 39 років, 11 місяців, 27 днів, яка складає 1307,87 грн., в тому числі розмір пенсії за віком 1065,63 грн., доплата за понаднормативний стаж за 4 роки - 32,88 грн., 108,00 грн. індексація, 100,00 грн. доплата відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення» (а.с.28).

Рішенням № 38 від 09.11.2012 року Управлінням Пенсійного фонду України Іллічівського району, правонаступником якого є Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя позивачу відмовлено в переведені з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Спірним по справі є питання можливості переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та строків звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV в редакції від 01.01.2012 року, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії та іншій в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою ст.40 цього Закону для призначення пенсії.

Заява ОСОБА_3 була розглянута відповідачем і відповідно рішення № 38 від 09.11.2012 року Управлінням Пенсійного фонду України Іллічівського району, позивачу відмовлено в переведені з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. (а.с.6)

Частинами 1,2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З поданої позивачем позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує рішення відповідача № 38 від 09.11.2012 року, яким йому було відмовлено у переведенні на пенсію за віком.

Тобто заява ОСОБА_3 про переведення на пенсію за віком була розглянута відповідно вимог законодавства ще у 2012 році. Інших рішень відповідач не приймав.

Враховуючи, що відповідно ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV переведення на інший вид пенсії відбувається на підставі заяви, та звернення ОСОБА_4 було належним чином розглянуто і питання щодо переведення на інший вид пенсії було вичерпано ще у 2012 року, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем пропущений встановлений 6-місячний строк звернення до суду.

Суд вважає, що відсутні будь-які поважні причини для поновлення цього строку.

Не приймаються до уваги доводи позивача що про його необізнаність про наявність спірного рішення № 38 від 09.11.2012, оскільки, щомісячно отримуючи пенсію позивач повинен був дізнатись про зміну або відсутність зміни у розмірі пенсії, яку він отримує.

Крім того, звертаючись з заявою у 2012 році про переведення на інший вид пенсії позивач міг передбачити, що таке питання повинно було бути вирішено та відсутні будь-які обґрунтування того, чому позивач не міг дізнатись про спірне рішення та не надано будь-яких доказів про наявність перешкод для своєчасного отримання рішення № 38 від 09.11.2012.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 неоднаразово звертався до Пенсійного фонду з метою вирішення питання про переведення його на інший вид пенсії.

Враховуючи, положення частини 2 статті 122 КАС України, яка передбачає, що шестимісячний строк, звернення до суду якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Наведений висновок не суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Так, у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" 12.06.2009, (Заява N 20347/03) § 35 Суд повторює, що пункт 1 статті 6 ( е ) гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbingsand Others v. The United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (TolstoyMiloslavsky v. theUnitedKingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. The UnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

З викладених висновків ЄСПЛ дотично цієї справи, убачається, що право звернення до суду не є абсолютним та до позивача застосовані передбачені законом обмеження у вигляді строків звернення до суду. Також слід зауважити, що в даному випадку встановлене обмеження не порушує саму суть права, оскільки позивач має можливість у теперішній час звернутись до Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

Частиною 4 статті 123 КАС України встановлено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд вважає, що під час розгляду справи було встановлено, що позивач пропустив строк звернення до суду та причини його пропуску не є поважними, тому при таких обставинах рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню а позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Повний текст постанови складений 27 квітня 2018 року.

Керуючись статями 309, 311, 315, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Маріуполі Донецької області на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі № 264/2077/17- задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі № 264/2077/17- скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м.Маріуполі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення постанови у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

А.А.Блохін