Справа № 448/465/18
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23.04.2018 року м. Мостиська

Єдиний унікальний номер 448/465/18

Провадження № 2-a/448/117/18

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

секретар Романченко І.А.,

учасники справи:

представник позивача Хомяк Є.Л.,

відповідач ОСОБА_2,

перекладач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОБГ Німеччини ОСОБА_2 про примусове видворення особи без громадянства за межі території України,

в с т а н о в и в:

Т.в.о. начальника Мостиського прикордонного загону Чапля В., звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд постановити рішення про примусове видворення відповідача - ОБГ Німеччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України, покликаючись на те, що ОСОБА_2 був затриманий о 11 год. 45 хв. 09.01.2018 року прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби «Шегині», на напрямку 511 прикордонного знаку на відстані до 500 м. від лінії державного кордону, територія Мостиського району Львівської області, за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, перетину державного кордону з України до Республіки Польща та 11.01.2018 року Мостиським районним судом громадянина ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначає, що 11.01.2018 року, за позовом Мостиського прикордонного загону, Мостиським районним судом прийнято рішення про затримання громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

23.01.2018 року, громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було поміщено до ПТПІ «Журавичі», де він і перебуває.

Крім того, згідно листів від ПТПІ «Журавичі», в яких вказується, що Головними управліннями ДМС України у Львівській та Волинській області громадянину ОСОБА_2 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно відповіді Почесного консульства Федеративної Республіки Німеччини у м. Львові, громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не має офіційного статусу перебування у Німеччині та являється громадянином Російської Федерації.

На запити Мостиського прикордонного загону щодо встановлення особи стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Посольство Російської Федерації у м. Львові не надало інформації щодо зазначеної особи.

Крім цього, з боку громадянина ОСОБА_2 відмічається системна відсутність співпраці під час процедури його ідентифікації.

Отже вважає, що відповідач - ОБГ Німеччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в незаконний спосіб потрапив на територію України, не ідентифікований та не має документа, що дає право на виїздз України, що вказує на те, що іноземець не зможе самостійно вибувати за межі території України.

З огляду на вищенаведене, просить суд постановити рішення про примусове видворення громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача Хомяк Є.Л. підтримав позовні вимоги, покликався на обставини, зазначені в позовній заяві. Просить суд примусово видворити ОБГ Німеччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що з позовом згідний, оскільки йому дійсно відмовлено у задоволенні його зави про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а тому у нього немає законних підстав перебувати на території України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 11.01.2018 року громадянина ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Мостиським районним судом 11.01.2018 року прийнято рішення про затримання громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

23.01.2018 року, громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було поміщено до ПТПІ «Журавичі», де він і перебуває.

Крім того, згідно листів від ПТПІ «Журавичі», в яких вказується, що Головними управліннями ДМС України у Львівській та Волинській області громадянину ОСОБА_2 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно відповіді Почесного консульства Федеративної Республіки Німеччини у м. Львові, громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не має офіційного статусу перебування у Німеччині та являється громадянином Російської Федерації.

На запити Мостиського прикордонного загону щодо встановлення особи стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Посольство Російської Федерації у м. Львові не надало інформації щодо зазначеної особи.

Представлені позивачем докази та пояснення відповідача ОСОБА_2 свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг у встановленому порядку іммігрувати в Європейську країну на постійне місце проживання, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, знаючи про можливість легального в'їзду до Європейський країн, відповідач незаконно перетнув державний кордон, у зв'язку із чим порушив чинне законодавство України та завдав шкоди національним інтересам держави.

ОСОБА_2 не є біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, він не має офіційного статусу перебування у Німеччині та являється громадянином Російської Федерації.

У відповідності до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Порядок примусового видворення іноземців та осіб без громадянства встановлений ст. 30 вищевказаного закону. Разом з цим, зазначений порядок примусового видворення застосовується у випадку, передбаченомуч. 3 ст. 29 вказаного закону, а саме іноземці та особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Згідно ч.1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, зокрема те, що позивачем доведено суду факт незаконного перебування відповідача - ОБГ Німеччини ОСОБА_2 на території України, а також те, що відповідачем порушено вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, такий намагався виїхати з території України незаконно, у відповідача ОБГ Німеччини ОСОБА_2 відсутні документи, які б надавали йому право перебувати на території України, а також кошти і документи для перетину державного кордону в офіційному порядку та повернення на батьківщину, до міграційної служби із заявою про набуття статусу біженця відповідач не звертався, беручи до уваги наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача, суд визнає переконливими твердження позивача про існування обґрунтованих підстав вважати, що відповідач - ОБГ Німеччини ОСОБА_2 ухилятиметься від виконання рішення про повернення до країни походження.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що існують підстави для примусового видворення відповідача ОБГ Німеччини ОСОБА_2 за межі території України.

З урахуванням встановлених обставин у справі, аналіз наведених норм з точки зору послідовності їх викладення, внутрішнього взаємозв'язку та наслідків застосування дає обґрунтовані правові підстави для задоволення даного позову в цій частині.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відносно відповідача ОБГ Німеччини ОСОБА_2 обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та унеможливлюють примусове видворення за межі території України, не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача ОБГ Німеччини ОСОБА_2 поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для забезпечення примусового видворення відповідача ОБГ Німеччини ОСОБА_2, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 371 КАС України дане рішення в частині примусового видворення, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Примусово видворити ОБГ Німеччини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України.

З метою забезпечення виконання рішення про видворення за межі території України ОБГ Німеччини ОСОБА_2 утримувати такого в ПТПІ «Журавичі», що за адресою: с. Журавичі, Ківерцівський район Волинської області, на строк визначений статтею 289 КАС.

Рішення звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20____ р.

Суддя Ю.Б. Білоус