Справа № 2а-10822/10/1370
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2018 року

Київ

справа №2а-10822/10/1370

адміністративне провадження №К/9901/7255/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2011 (суддя Лунь З.І.)

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2014 (судді Ліщинський А.М., Довга О.І., Костів М.В.)

у справі № 2а-10822/10/1370

за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова

до ОСОБА_2

третя особа: Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області

про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2010 року Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова (далі - позивач, ДПІ у Залізничному районі м. Львова) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2), третя особа: Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - третя особа), в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 50 220 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2014, адміністративний позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 до бюджету 50 220 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2014 та направити справу на навий розгляд до суду першої інстанції. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно посилалися на відсутність в реєстраційних справах документа про сплату позивачем податку. Крім того, наявність у відповідача податкового боргу доведено не було. Також, судами попередніх інстанцій не було прийнято до уваги, що згідно вироку Шевченківського районного суду міста Львова від 01.07.2013 начальника відділу Львівського АРЕР ОСОБА_4 осуджено за частино 1 статті 367, частиною 1 статті 365 Кримінального кодексу України та заступника ОСОБА_5, в рамках кримінальної справи № 181-ОЗІІ, які мали відношення до реєстрації транспортних засобів та не зарахування коштів зі сплати податку до державного бюджету.

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Третя особа в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що Листом Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державтоінспекції при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 31.08.2010 року вих. № 9/2074 «Щодо надання інформації про проведення першої реєстрації автомобілів ввезених на територію України» повідомив, що громадянин ОСОБА_2 зареєстрував транспортні засоби: 10.12.2009 року автомобіль марки МЕRCEDES-BENZ VITO110, державний номерний знак НОМЕР_1, 1998 року випуску; 27.02.2010 року автомобіль марки МЕRCEDES-BENZ SPRINTR412, державний номерний знак НОМЕР_2, 2000 року випуску.

Виходячи із встановлених статтями 3, 5 Закону «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» ставок податку за вказані транспортні засоби з розрахунку за рік належить до сплати: 21 480 грн. податку з власників транспортних засобів за автомобіль марки МЕRCEDES-BENZ VITO110 (об'єм двигуна - 2148 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. - 1000 грн.); 28 740,00 грн. податку з власників транспортних засобів за автомобіль марки МЕRCEDES-BENZ SPRINTR412 (об'єм двигуна - 2874 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.).

Всього сума податку за 2009-2010 роки складає 50 220 грн.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодилася колегія суддів суду апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з тих мотивів, що позивачем не доведено фактичну сплату податку за першу реєстрацію транспортних засобів, а кошти на рахунок державного бюджету не надходили.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог ст.2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

Згідно статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Статтею 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно частини шостої статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Статтею 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 р. № 1371, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до частини 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

З огляду на зміст наведених положень законодавства, колегія суддів зазначає, що державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура сплати відповідних платежів. При цьому, відсутність документів про сплату податку з власників транспортних засобів є умовою, за якою перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена. Відтак, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів касаційної скарги, оскільки перша реєстрація транспортних засобів підтверджена наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Судова колегія робить висновок, що відсутність факту надходження грошових коштів до бюджету не може свідчити про відсутність факту сплати грошових коштів за реєстрацію транспортного засобу з урахуванням наявності кримінальної справи.

Згідно частини 1 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2014 у справі № 2а-10822/10/1370 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко
З оригіналом згідно