Справа № 804/8080/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року

Київ

справа №804/8080/16

касаційне провадження №К/9901/36053/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 (суддя Турлакова Н.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 (головуючий суддя - Мельник В.В., судді: Чепурнов Д.В., Сафронова С.В.) у справі № 804/8080/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.10.2016 № та від 05.10.2016 № .

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 29.05.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.11.2017 залишив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» оскаржило їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема: статті 61 Конституції України, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому зазначає, що судові інстанції, недостатньо вивчивши його доводи, надали неповну та хибну правову оцінку обставинам справи та доказам, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтіма Трейд» за період з 01.01.2014 по 30.06.2016, результати якої оформлено актом від 05.10.2016 № 2124/04-64-14/33115728.

За її наслідками відповідач виявив порушення позивачем вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неправомірне включення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі податкової накладної, виписаної на його адресу Товариством з обмеженою відповідальністю «Алтіма Трейд» за фіктивною операцією.

Обґрунтовуючи свою позицію, орган доходів і зборів посилався, зокрема, на обставини, встановлені досудовим слідством у кримінальному провадженні № 0000630 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 38, частиною другою статті 205, частиною третьою статті 209, частиною третьою статті 28, частиною третьою статті 212, частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України, щодо вчинення рядом осіб незаконної діяльності шляхом використання реквізитів, банківських рахунків тощо в злочинних схемах при створенні підприємств, у тому числі Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтіма Трейд», з метою мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість за нібито надані послуги, виконані роботи, поставлені товари.

Також, відповідач звертав увагу на пояснення посадових осіб постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» щодо їх непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваної юридичної особи.

Крім того, Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області дійшла висновку про недотримання позивачем правил пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внаслідок ненадання завірених належним чином копій первинних документів на письмовий запит посадової особи контролюючого органу.

На підставі зазначеного акта перевірки органом доходів і зборів прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.10.2016 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 22189,00 грн. за основним платежем та 5547,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 05.10.2016 № , згідно з яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 510,00 грн.

За правилами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операції з придбання товарно-матеріальних цінностей, а також оформлення відповідної операції належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про її обсяг та зміст.

В свою чергу, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, орган доходів і зборів відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платнику податкового зобов'язання та правомірності прийняття свого рішення.

Разом з тим, за змістом статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У спірній ситуації судові інстанції виходили з того, що подані позивачем видаткова накладна, товарно-транспортна накладна та рахунок на оплату не є достатніми доказами фактичного здійснення оспорюваної поставки.

Зокрема, Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» на підтвердження реального характеру розглядуваної операції не подано оригінал та/або копію податкової накладної, платіжні доручення, квитанції, виписки банку, картки складського обліку за вказаними товарно-матеріальними цінностями, журнали обліку вантажів, що розвантажені, довіреності або книги реєстрації довіреностей, на підставі яких отримувався товар від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтіма Трейд».

Наведені обставини в сукупності з іншими доказами, в тому числі щодо реєстрації постачальника позивача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за зверненням осіб, які заперечують свою участь у підписанні від його імені будь-яких первинних документів, обумовили висновок попередніх судових інстанцій про необґрунтованість формування Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» даних податкового обліку за спірною поставкою.

Крім того, за змістом пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати.

У справі, що розглядається, суди встановили, що у відповідності з наведеною нормою податкового законодавства головним державним ревізором-інспектором відділу аудиту Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області засвідчено факт ненадання позивачем завірених належним чином копій первинних документів на письмовий запит посадової особи контролюючого органу шляхом складання відповідно акта від 05.10.2016 № 2112/04-64-14/33115728.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання Укрпромсервіс» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі № 804/8080/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк