Справа № 826/7083/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 квітня 2018 року № 826/7083/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1. Державного реєстратора прав на нерухоме майно Гонтар Наталії Іванівни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, 2. Києво-Святошинської районної державної адміністрації
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Гонтар Наталії Іванівни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - відповідач 1), Києво-Святошинської районної державної адміністрації (далі - відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Наталії Іванівни № 6869188 від 08 грудня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав;

- зобов'язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області здійснити державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1 на земельну ділянку, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Хотівська, "Золота осінь" садівниче товариство, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, внести відповідний запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно та видати витяг з Державного реєстру.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2016 року суддею Федорчуком А.Б. відкрито провадження по справі № 826/7083/16 та призначено справу до судового розгляду.

21 вересня 2016 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року суд вийшов з письмового провадження та призначив справу до судового розгляду.

22 травня 2017 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №4117 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), адміністративну справу №826/7083/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року суддею Амельохіним В.В. справу № 826/7083/16 прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує права позивача та законні інтереси.

На думку позивача, у державного реєстратора прав на нерухоме майно Гонтар Наталії Іванівни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області не було підстав, передбачених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для відмови у державній реєстрації, оскільки в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтованих фактів, які свідчать про наявність підстав вважати подані позивачем документи є такими, що не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

У судовому засіданні 16.11.2017 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача 1, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Гонтар Наталії Іванівни Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволені.

Заперечення відповідача 1 обґрунтовані тим, що державним реєстратором встановлено не відповідність поданих позивачем документів заявленим правам та вимогам законодавства, а також, що із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа, у зв'язку з чим прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому, оскаржуване рішення не підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Представник відповідача 2, Києво-Святошинської районної державної адміністрації, у судове засідання, призначене на 16.11.2017 року, належним чином повідомлений про дату та час його розгляду не прибув, письмових заперечень (відзиву на позов) до суду подано не було.

16.11.2017 року у судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

14 вересня 2012 року Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області прийнято Розпорядження № 2136 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва, члену садівницького товариства «Золота осінь» в адміністративних межах Хотівської сільської ради Києво-Святошннського району Київської області за межами населеного пункту»

Відповідно Розпорядження, розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_1, члену садівницького товариства «Золота осінь» в адміністративних межах Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за межами населеного пункту, відповідачем 2 вирішено:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_1, члену садівницького товариства «Золота осінь» в адміністративних межах Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за межами населеного пункту;

- передати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,1009 га для ведення садівництва, члену садівницького товариства «Золота осінь» в адміністративних межах Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за межами населеного пункту;

- виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_1 для ведення садівництва, члену садівницького товариства «Золота осінь» в адміністративних межах Хотівської сільської ради Кисво-Святошинського районну Київської області за межами населеного пункту.

Як встановлено з позовної заяви, 23.11.2015 року, позивачем, через свого представника за довіреністю ОСОБА_3 подано до державного реєстратора прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції у Київській області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 14442191 для проведення державної реєстрації права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1 на земельну ділянку, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Хотівська, "Золота осінь" садівниче товариство, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 та документи, необхідні для проведення державно реєстрації прав.

За результатами розгляду вказаної заяви, державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Наталією Іванівною прийнято рішення № 6869188 від 08 грудня 2015 року про відмову у державній реєстрації права власності форма власності.

Незгода позивача з вказаним рішенням, обумовила останнього на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) (в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Пунктом другим ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV Державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації.

Частиною першою ст. 16 Закону № 1952-IV заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

У той же час процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна регулюється Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (далі - Порядок № 868) (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 4 Порядку № 868 передбачено, що державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до п. 43 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Згідно з п 44 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку державної або комунальної власності заявник подає витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Відповідно до п. 28 Порядку № 868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Водночас частиною першою ст. 24 Закону № 1952-IV визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно частини другої ст. 24 Закону № 1952-IV передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

З аналізу наведених положень вбачається, що рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Матеріалами справи встановлено, що позивач з метою проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Хотівська, «Золота осінь» садівниче товариство, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції у Київській області через свого представника за довіреністю ОСОБА_3.

За результатами розгляду вказаної заяви, 08 грудня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Наталією Іванівною прийнято рішення № 6869188 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з підстав, що подані документи для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

При прийняті вказаного рішення державний виконавець виходив з того, що подана довіреність заявником уповноважує його на представництво довірителя щодо земельних ділянок, розташованих за адресою Київська область. Києво-Святошинський р., с. Круглик, "Золота осінь" садівниче товариство, проте на реєстрацію заявлено право на земельну ділянку з місцерозташуванням Київська область, Києво-Святошинський р., с/рада Хотівська, "Золота осінь" садівниче товариство, що в свою чергу свідчить, що в коло повноважень довіреної особи не входить подача документів на державну реєстрацію права власності відповідної земельної ділянки.

Також державним виконавцем зазначено, що копія розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 14.09.2012 року № 2136 не містить дати її засвідчення, як це передбачено вимогами п. 77 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242.

У той же час, позивач в своє обґрунтування зазначає, що земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, місце розташування: Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада, Садівницьке товариство "Золота осінь", площа земельної ділянки, гектарів: 0.1009 - є однією і тією ж земельною ділянкою, оскільки с. Круглик підпорядковано Хотівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області.

Окрім цього, позивач зазначає, що на копії Розпорядження в.о. голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області Шкаврона М.І. від 14.09.2012 року № 2136 чітко зазначена дата його прийняття, завірена підписом та печаткою уповноваженої особи.

На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2016 року про надання копії матеріалів реєстраційної справи № 6869188, представником відповідача 1 надано письмові пояснення щодо неможливості надання копії матеріалів реєстраційної справи, з підстав передання їх до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на підставі пп. 3 п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про деякі питання надання адміністративних послуг у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 25 грудня 2015 р. № 1395-р, яким передбачено передачу у місячний строк виконавчим органам міських рад міст обласного значення, Київській міській, районним, районним у м. Києві державним адміністраціям, що діють на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, реєстраційних справ.

Окрім цього, відповідачем 1 повідомлено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (або відмову) приймалося на підставі електронних копій документів, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Копії матеріалів реєстраційної справи № 6869188 до суду не було надано і відповідачем 2.

А тому за вказаних обставин, суд при вирішені вказаної справи, виходить з наявних у вказаній адміністративній справі доказів.

З наданих позивачем до суду копій документів, судом вбачається, що ним через свого представника, 23.11.2015 року разом з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було подано копії:

- розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 14.09.2012 року № 2136;

- витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.07.2014 року з додатками до нього;

- нотаріально довіреності від 17.06.2014 року № 465 на ОСОБА_3.

За результатами дослідження вказаних документів, судом встановлено наступне.

Як було встановлено вище, п. 2 розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 14.09.2012 року № 2136 вирішено передати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,1009 га для ведення садівництва, члену садівницького товариства «Золота осінь» в адміністративних межах Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за межами населеного пункту.

У той же час, з наданої копії довіреності від 17.06.2014 року № 465 встановлено, що ОСОБА_1 (позивач) даною довіреністю уповноважила ОСОБА_3 уповноважено представляти інтереси ОСОБА_1 з усіма необхідними повноваженнями та з будь-яких питань, що стосуватиметься земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

При цьому, як встановлено з позовної заяви, представником позивача було подано до відповідача 1 заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Хотівська, "Золота осінь" садівниче товариство, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1.

Враховуючи викладене суд зазначає, що відповідно до абз. 6 п. 10 Порядку № 868 у разі подання заяви уповноваженою особою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 11 цього Порядку, крім документа, що зазначений в абзацах другому - четвертому цього пункту, пред'являється документ, що підтверджує її повноваження, та подається його копія, засвідчена в установленому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

У той же час, пп. 1.1 п. 1 глави 4 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5) довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Підпунктом 2.1 п. 1 глави 4 Порядок № 296/5 у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. Дії, які належить вчинити представнику, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Таким чином враховуючи викладене вище, суд погоджується з доводами відповідача 1, викладеними в письмових запереченнях, що юридичні дії вказані в довіреності не відповідають меті, яка була зазначена в заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, тобто заявлене право власності на земельну ділянку для здійснення державної реєстрації та дані земельної ділянки, зазначені в поданій копії довіреності різняться між собою.

Щодо доводів позивача, що земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, місце розташування: Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська сільська рада, Садівницьке товариство "Золота осінь", площа земельної ділянки, гектарів: 0.1009 - є однією і тією ж земельною ділянкою, оскільки с. Круглик підпорядковано Хотівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно абзацу 2 пункту 5 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (далі - Порядок № 1141) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) під час формування та реєстрації заяви про державну реєстрацію права власності у базі даних про реєстрацію заяв і запитів додатково до відомостей, обов'язковість зазначення яких передбачено затвердженою відповідно до законодавства формою такої заяви, до зазначеної бази даних вносяться такі відомості: підстава для виникнення права власності (назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; тип об'єкта нерухомого майна (у разі реєстрації заяви щодо об'єкта нерухомого майна); площа земельної ділянки / об'єкта нерухомого майна; цільове призначення земельної ділянки (у разі реєстрації заяви щодо земельної ділянки); тип об'єкта нерухомого майна (у разі реєстрації заяви щодо об'єкта нерухомого майна).

Відповідно до п. 10 вказаного Порядку під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами: 1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи; 2) за адресою об'єкта нерухомого майна / місцезнаходженням земельної ділянки - назва адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим, область, м. Київ, м. Севастополь), району, населеного пункту або селищної, сільської ради. 3) за кадастровим номером земельної ділянки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону № 1952-IV реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта. У разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна або зміни опису (даних) об'єкта нерухомого майна його реєстраційний номер залишається без змін.

Відповідно до п. 15 Порядку після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Отже, нормами вказаного Порядку передбачено обов'язок державного реєстратора щодо перевірки поданих заявником документів та визначено перелік документів, що можуть бути підставою для реєстрації права власності. Втім, нормами вказаного Порядку, так само як і нормами Закону № 1952-IV не передбачено обов'язку державного реєстратора встановлювати точне місцезнаходження земельної ділянки, тобто підпорядкованість певній адміністративно-територіальній одиниці.

У той же час, суд звертає увагу, що з наданої копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.07.2014 року з додатками до нього, місце розташування земельної ділянки (адміністративно-територіальна одиниця) зазначено: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Хотівська, "Золота осінь".

Матеріалами справи не містять подання представником позивача державному реєстратору при поданні заяви щодо проведення державної реєстрації прав права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Хотівська, «Золота осінь» садівниче товариство, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 доказів, що вказана земельна ділянка є однією і тією ж земельною ділянкою, що зазначена в довіреності, та доказів, що с. Круглик підпорядковано Хотівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області.

Таких доказів не було подано і суду під час розгляду вказаної справи.

У той же час, суд не бере до уваги посилання відповідача 1, у письмових запереченнях, на відсутність зазначення у наданій довіреності інформації щодо кадастрового номеру земельної ділянки, оскільки з наданих позивачем документів, зокрема, копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.07.2014 року з додатками до нього чітко зазначено її кадастровий номер.

При цьому, суд також звертає увагу, що позивачем у поданій заяві було зазначено кадастровий номер земельної ділянки щодо якої виникло право власності. Вказаний факт також підтверджується і самим відповідачем 1 у наданих письмових запереченнях, а також в самому оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV орган державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Згідно ст. 17, яка визначає вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 17 Закону № 1952-IV).

Пунктом 77 розділу «Відмітка про засвідчення копій документів» Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242 (чинної на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що напис про засвідчення документа складається із слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа «Підпис», наприклад: Згідно з оригіналом, Провідний спеціаліст відділу організації діловодства підпис ініціали (ініціал імені), прізвище, Дата.

Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.

З наданої копії розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 14.09.2012 року № 2136, судом вбачається, що його було засвідчено начальником загального відділу, зазначено його прізвище та ініціали, втім не зазначено дати його засвідчення.

А отже, відповідачем 1, за результатами розгляду поданої представником позивача заяви про державну реєстрацію права власності, правомірно прийнято рішення про те, що подані представником позивача документи для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Наталії Іванівни № 6869188 від 08 грудня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав, у суду немає.

Оскільки позовна вимога позивача щодо зобов'язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області здійснити державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1 на земельну ділянку, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Хотівська, "Золота осінь" садівниче товариство, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, внести відповідний запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно та видати витяг з Державного реєстру, є похідною від попередньої, у задоволенні якої судом відмовлено, підстав для її задоволення також немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог позивача повністю.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Натомість, відповідач діяв у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством та в рамках чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачами судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (03124, АДРЕСА_1) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін