Справа № 398/944/18
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/944/18
Провадження №: 2-а/398/67/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" квітня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого - Крімченко С.А.,

при секретарі -Куліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Корольова Ігоря Леонідовича про визнання неправомірною та скасування постанови притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення . Свої вимоги мотивує тим, що 23.03.2018 р. інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Корольовим Ігорем Леонідовичем було винесено постанову серії ВР № 124819 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої його, позивача ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ПДР України (здійснив обгін іншого транспортного засобу, при цьому перетнувши суцільну лінію горизонтальної розмітки), з чим він не згоден . Зазначив, що 23.03.2018 р. він, позивач, керував автомобілем "Шкода Рапід", р.н. НОМЕР_1 близько 13 години по автодорозі Знам"янка-Луганськ Ізварине. В цей час його

автомобіль був зупинений працівниками ДПП.На зауваження працівника ДПП, про те, що він позивач, здійснив обгін іншого транспортного засобу, при цьому перетнувши суцільну лінію горизонтальної розмітки , він категорично не погодився, оскільки даний факт не відповідає дійсності, оскільки інших транспортних засобів,які б рухалися в попутному йому напрямку та були перешкодою для його руху на автомагістралі не було взагалі.На його вимогу про надання доказів, та те, що в автомобілі перебував пасажир, тобто свідок події, який свідчив про те, що даного факту не було та не могло бути,

працівник ДПП спочатку збирався відтворити йому відеозапис з нагрудної камери, який

на його думку, доводить його вину в скоєному правопорушенні, однак зі словами, що він все одно він нічого там не побачить, бо не той формат відеозйомки, припинив свої спроби, вручивши йому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не складаючи при цьому протоколу

про адміністративне правопорушення. Вважає, що працівник поліції не має права притягати водія до адмінвідповідальності без доказів та без з'ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може грунтуватися лише на припущеннях працівника поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення та посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. А якщо працівник поліції відмовився надати водію для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати, що такого доказу не існує.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив що своїми діями не порушував ПДР України .Не згодний з винесеною постановою з підстав, зазначених в позовній заяві.Просить скасувати винесену відносно нього постанову, так як відповідачем не доведено належними та допустимими доказами його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не згоден з вимогами позивача та долучив відеозапис з місця події. Відзив мотивований тим, що 23.03.2018 року о 13 год. 04 хв. при здійсненні патрулювання інспектором роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Корольовим І.Л. було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме, що громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом « Шкода Рапід», д.н.з. НОМЕР_1, на автомобільній дорозі М-04 Знам'янка-Луганськ-Ізварине здійснив обгін іншого транспортного засобу, при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію горизонтальної розмітки п. 1.1 додаток 2 ПДР України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.п. 8.5.1 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.п. 8.5 ПДР України дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п.п. 8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Відповідно до п.п. 1.1 ПДР України (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Крім того, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, не зробив жодних посилань та не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень Правил дорожнього руху України, з чого можна було б зробити висновок про те, що його дії ,як інспектора поліції, в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірними, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності було складено з порушеннями норм чинного законодавства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача , вважає що позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п. 8.5 ПДР України дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює

Згідно з п.8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил..

Згідно вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Але відповідач не надав доказів правомірності своїх дій, незважаючи на те, що ОСОБА_1 на місці зупинки не визнав свою вину у вчиненні правопорушення , про що свідчить відеозапис, наданий суду відповідачем. З наданого відповідачем відеозапису з місця події , та переглянутого в судовому засіданні, вбачається , що ОСОБА_1 були роз'яснені його права, зафіксовані бесіди інспектора поліції з ОСОБА_1 направлені на спонукання позивача ОСОБА_1 визнати свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.Але відповідачем не наданий відеозапис самого порушення ПДР позивачем, про який неодноразово наголошував відповідач при бесіді з позивачем . Не були надані суду також і інші докази на підтвердження вини позивача.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин твердження позивача на заперечення факту вчинення адміністративного правопорушення з мотивів, зазначених в позовній заяві заслуговують на увагу.

Таким чином , так як не доведено в судовому засіданні, що водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, вина його в вчиненні адмінправопорушення не доведена , то суд вважає за можливе скасувати оскаржувану постанову .

Враховуючи викладене та керуючись ст..ст.7 , ч.1 ст. 122 , 247 , 265 , 282-284, 297 КУпАП, ст. 77, 286 КАС України ,суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР №124819 від 23.03.2018 року інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Корольова Ігоря Леонідовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в вигляду штрафу в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя