Справа № 242/760/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року справа №242/760/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військового комісара Покровсько-Ясинуватського об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області (суддя Капітонов В.І.) від 26 лютого 2018 року (повний текст рішення складений 26 лютого 2018 року) у справі №242/760/18 за позовом ОСОБА_2 до Військового комісара Покровсько-Ясинуватського об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військового комісара Покровсько-Ясинуватського об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови №17 від 05.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року позов задоволено, скасовано постанову №17 від 05.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та закрито провадження у справі..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме не вірно застосовано норми: абз.3 ч.8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року, ч.2 ст.17 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 року, ч.1 ст.32, ч.1 ст.38, ч.1,2 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушено норми процесуального права ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не взято до уваги те, що виявлене порушення є триваючим.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач 05.09.1990 року народження, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , є призовником, що засвідчується відповідним посвідченням про приписку до призовної дільниці.

Постановою №17 від 05 лютого 2018р. за справою про адміністративне правопорушення позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП і відповідно до ч.1 ст.8, ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог абз.3 ч.8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року (станом на дату вчинення порушення), ч.2 ст.17 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 року (станом на дату вчинення порушення), а саме у період з 11.10.2014 року по 30.11.2014 року у м.Покровськ (Красноармійськ), не з`явився до призивної дільниці в десятиденний термін з дня початку чергового призову, що визначений Указом Президента України від 14.10.2013 року №562/2013.

У постанові зазначено, що наявність вини у скоєнні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №17 від 30.01.2018 року, рапортом ТВО начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу №928 від 30.01.2018 року, засвідченою копією витягу з книги протоколів засідань призивної комісії протокол №29 від 16.05.2017 року, засвідченою копією листа про проведення розшуку да доставку призовника від 19.02.2014 року, засвідченою копією протоколу №31 від 12.11.2013 року, засвідченою копією облікової картки призовника на ім`я Місюри О.Г №144, поясненнями ОСОБА_2 .

Враховуючи, що гр. ОСОБА_2 відповідно до постанови №14, №15, №16 від 05.02.2018 року вже притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.210-1 КУпАП, адміністративне правопорушення яке ним вчинено слід кваліфікувати за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Статтею 210 - 1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, згідно частини 1 якої порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 цієї статті повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У частині 2 статті 17 Закону України «Про оборону України» визначено, що громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до вимог абзацу 3 частини 8 статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України;

Постановою №17 від 05 лютого 2018р. за справою про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до відповідальності за те, що він не з`явився до призивної дільниці в десятиденний термін з дня початку чергового призову, що визначений Указом Президента України від 14.10.2013 року №562/2013.

Строки накладення адміністративного стягнення визначені статтею 38 КУпАП, за приписами якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Указом Президента України «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2014 році» від 14 жовтня 2013 року N 562/2013 визначено строки проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу безпосередньо на 2014 рік.

Як вбачається з постанови №17 від 05 лютого 2018р. позивача притягнуто до відповідальності за те, що він не з`явився до призивної дільниці в десятиденний термін з дня початку чергового призову, що визначений Указом Президента України від 14.10.2013 року №562/2013, а саме у період з 11.10.2014 року по 30.11.2014 року у м.Покровськ (Красноарміськ).

Тобто, правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, було вчинено останнім у період з 11.10.2014 року по 30.11.2014 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що при прийнятті спірної постанови відповідачем було порушено встановлені строки накладення адміністративного стягнення, а тому правомірно задоволено позов.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Проаналізувавши обставини справи та суть правопорушення, яке вчинив позивач, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що воно не є триваючим, відповідно до розглядуваних правовідносин застосовується двомісячний строк з дня вчинення правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги не прийняті до уваги.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 205, 271, 272, 286, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військового комісара Покровсько-Ясинуватського об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року у справі №242/760/18 залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року у справі №242/760/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

Сухарьок М.Г.