Справа № 819/505/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/505/18

20 квітня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 5800 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 5800 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками ГУ ДФС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами магазину, який розташований за адресою: с. Старий Тараж, Кременецький район, Тернопільська область, що належить ФОП ОСОБА_2

За результатами перевірки складено акт від 12.09.2016 № 364/4000/НОМЕР_1, у якому встановлено факт реалізації позивачем алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці у магазині, який немає статусу "магазин громадського харчування", а саме реалізовано один бокал пива "Микулинецьке світле", міцністю 11%, по ціні 10 грн., чим порушив вимоги статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

На підставі акта перевірки позивач прийняв рішення № 13/1400/НОМЕР_1 від 22.09.2016 про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. Оскільки відповідач частково сплатив зазначену суму фінансових санкцій, то за ним залишається несплачена сума штрафних санкцій в розмірі 5800 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів його не обізнаності у податковому законодавстві.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як слідує з матеріалів справи, що 09.09.2016 працівниками ГУ ДФС у Тернопільській області згідно наказу від 07.09.2016 № 883 та на підставі направлень від 07.09.2016 №№ 1702, 1703 проведено фактичну перевірку з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами магазину, який розташований за адресою: с. Старий Тараж, Кременецький район, Тернопільська область, що належить ФОП ОСОБА_2

За результатами перевірки складено акт від 12.09.2016 № 364/4000/НОМЕР_1, у якому встановлено факт реалізації позивачем алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці у магазині, який немає статусу "магазин громадського харчування", а саме реалізовано один бокал пива "Микулинецьке світле", міцністю 11%, по ціні 10 грн., чим порушив вимоги статті 15-3 Закону № 481/95-ВР.

На підставі акта перевірки позивач прийняв рішення № 13/1400/НОМЕР_1 від 22.09.2016 про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку зазначеного рішення відповідач не надав, а суд не здобув. Також як слідує з матеріалів справи та не заперечується позивачем у справі, що відповідач частково сплатив суму фінансових санкцій в розмірі 1000 грн.

Таким чином за відповідачем залишається несплачена сума фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв у розмірі 5800 грн.

Зазначена сума заборгованості також підтверджується довідкою про наявність боргу (арк. справи 12), розрахунком податкового боргу (арк. справи 13) та витягом з інтегрованої картки платника податків (15-16).

Відповідно до частини шостої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Згідно з пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі Порядок № 790) підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Пунктом 10 Порядку № 790 визначено, що у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв на суму 5800 грн. є податковим боргом.

Суд встановив, що у звязку з несплатою податкового боргу згідно статті 59 ПК України відповідачу було надіслано податкову вимогу форми "Ф" № 3093-17 від 02.11.2016.

Як слідує з матеріалів справи, з дати отримання податкової вимоги, відповідач податковий борг не погашав у повному обсязі, а отже, відповідно до статті 60 ПК України зазначена податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 5800 грн. відповідач не надав, а суд не здобув.

Пунктом 41.2. статті 41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 87.11. статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (адрес: 46003, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Білецька,1, )до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адрес: 47051, Тернопільська обл., Кременецький р-н., с. Старий Тараж, вул. Молодіжна, 36, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу в сумі 5 800 (п'ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп., - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адрес: 47051, Тернопільська обл., Кременецький р-н., с. Старий Тараж, вул. Молодіжна, 36, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг в сумі 5 800 (п'ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв на р/р 0671, код одержувача 37766394, МФО 838012, код платежу 21081500, призначення платежу *;140;.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.