Справа № П/811/277/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/277/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагуна А.В.;

за участю секретаря судового засідання Гуріної І.С.;

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Енергобуд - СПМ до Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Енергобуд - СПМ звернулося до суду з позовною заявою, з урахуванням заяви представника позивача про часткове залишення без розгляду позовних вимог та ухвали суду про її задоволення (т.4 а.с.13), про визнання протиправним та скасування:

- податкового повідомлення-рішення №1 від 26.12.2017 р. про накладення на ТОВ Енергобуд - СПМ грошового зобовязання на загальну суму 1020,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення №1 від 26.12.2017 р. про накладення на ТОВ Енергобуд - СПМ грошового зобовязання на загальну суму 1888093,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятим на його підставі податковими повідомленням-рішеннями й мотивує позовні вимоги тим, що вказані рішення порушує його права, суперечать діючому законодавству, прийняті на основі необґрунтованих висновків податкового органу.

Позивач вважає, що висновки ОСОБА_5 перевірки є необґрунтованими і незаконними, та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях, що в свою чергу, не підтверджені належними документами. Як наслідок, відповідачем протиправно зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість та нараховані штрафні (фінансові) санкції згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому вони підлягають скасуванню.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, згідно якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі та зазначається, що прийняття оскаржуваних рішень обумовлено порушенням податкового законодавства, що виявлене під час перевірки, а тому рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.

Також, зазначив, що директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ Перший Бізнес-Центр в період зазначений у фінансово - господарських документах наданих на перевірку була ОСОБА_6. Згідно пояснень ОСОБА_7 ніяких дій повязаних з реєстрацією СГД (директор/засновник) ТОВ Перший Бізнес-Центр не здійснювала, жодного відношення до діяльності вказаного підприємства, в тому числі з ТОВ Енергобуд-СПМ не мала. Отже зазначене свідчить про невідповідність та недостовірність даних, що містяться у поданих деклараціях з ПДВ, в тому числі за листопад 2015 року.

Також, зазначив що ТОВ Юніком Групп зареєстроване без відома, згоди та мети зайняття фінансово-господарської діяльності гр. ОСОБА_8, який значиться засновником, головним бухгалтером та директором даного підприємства, а тому господарські операції ТОВ Енергобуд-СПМ з даним підприємством не носили реального характеру.

Стосовно господарських операцій позивача з ТОВ Атлантіс Тренд, то відповідач зазначив, що наявний вирок Печерського районного суду міста Києва, яким встановлена фіктивність господарської діяльності ТОВ Атлантіс Тренд, а тому вказані відносини не носили реального характеру (т.4, а.с. 124-130).

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

На підставі направлень від 18.08.2017 року №1182, №1183, виданих Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області, на підставі наказу ГУ ДФС у Кіровоградській області від 17.08.2017 року №1027, проведена позапланова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю Енергобуд-СПМ з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ Київгазопостач за березень-квітень 2016 року, що відображені у податкових деклараціях з ПДВ за березень-квітень 2016 року, ТОВ Світекоенерго за квітень 2016 року, що відображено в податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року, ТОВ Перший Бізнес - Центр за вересень 2015 року, що відображені в податкових декларації ПДВ за вересень-листопад 2015 року, лютий 2016 року, ТОВ „Юніком Групп" за грудень 2016 року, що відображені в податкових деклараціях з ПДВ грудень 2016 року, ТОВ „Атлантіс Тренд" за лютий 2017 року, відображені в податкових деклараціях з ПДВ за лютий 2017 року та з питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазнана взаємовідносин в декларації з податку на прибуток за 2015-2016 рр., 1 квартал, 1 півріччя 2017 року, за результатами якої складено акт від 30.11.2017 № 395/11-28-14-01/38268315 (т.1, а.с. 13-43).

За результатами перевірки встановлені, в тому числі порушення позивачем:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в внаслідок чого завищено суму від'ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 444756 грн., в т.ч. за листопад 2015 року на суму 1247 грн.; за грудень 2016 року на суму 308710 грн., за лютий 2017 року на суму 134799 грн.;

- п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України (т.1, а.с. 43).

26.12.2017відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №1 яким товариству з обмеженою відповідальністю Енергобуд - СПМ зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 444 756 грн., а також №1 про накладення на ТОВ Енергобуд - СПМ грошового зобовязання на загальну суму 1020,00 грн. (т.1, а.с. 9-10).

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України (в подальшому - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пп.16.1.12 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Згідно п.200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16 липня 1999 року визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України№88 від 24 травня 1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15, 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам, а відтак, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Таким чином, із системного аналізу вищевикладених законодавчих положень вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг), тощо), мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції.

За відсутністю факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів (робіт, послуг) однією стороною, та їх отримання іншою стороною, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

З вищевикладеного вбачається, що виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Відтак, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, за відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) або в разі, якщо придбані товари (роботи, послуги) не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів. До того ж, наявність цивільно-правового договору також не є безумовним свідченням правомірності та реальності вчинення платником податку господарської операції навіть у тому разі, якщо такий договір не визнано недійсним у судовому порядку.

Відповідно до розрахунку суми податку на додану вартість за актом перевірки від 30.11.2017 № 395/11-28-14-01/38268315 позивачем зменшено відємне значення ПДВ:

- у розмірі 1247 грн. по взаємовідносинах з ТОВ Перший Бізнес-Центр за листопад 2015 року,

- у розмірі 308710 грн. по взаємовідносинах з ТОВ Юніком Групп за грудень 2016 року,

- у розмірі 134799 грн. по взаємовідносинах з ТОВ Атлантіс Трейд за лютий 2017 року (т.1, а.с. 169).

Між позивачем (покупець) та ТОВ ВТП Перший Бізнес-Центр (продавець) укладено договір поставки № 01/09-2015 від 01.09.2015 за змістом якого продавець зобов'язується поставити товар власними силами та за рахунок продавця (т.2, а.с. 6-8).

Вказаний договір зі сторони «Продавця» ТОВ ВТП Перший Бізнес-Центр підписано від імені ОСОБА_9 (т.2 а.с.8)

На підтвердження факту поставки та купівлі товару надані докази оплати товару (т.3, а.с. 122) податкові накладні (т.1 а.с. 89-100).

Обставини здійснення господарської операції підтверджується оборотно сальдовими відомостями (т.2 а.с. 34-36), видатковими накладними та актами передачі -приймання передачі товарів, які підписані від імені ОСОБА_9 та завірені печаткою ТОВ ВТП Перший Бізнес-Центр (т.1 а.с.213-221, т.2 а.с. 14-33).

Отриманий товар використано позивачем в господарській діяльності (т.3 а.с.104-107, 177-226, т.1 а.с.231-247).

Також, між позивачем (покупець) та ТОВ Юніком Групп (продавець) укладено договір поставки б/н від 20.12.2016 за змістом якого продавець зобов'язується доставити, встановити і ввести в експлуатацію товар, не пізніше 10 днів після підписання договору (т.2. а.с. 37-38).

На підтвердження факту поставки товару, позивачем надано видаткові накладні, із зазначенням товару (т.2, а.с. 39-42), акт приймання передачі товару за договором поставки від 20 грудня 2016 року (т.2. а.с. 43-46).

ТОВ Юніком Групп виписані податкові накладні за грудень 2016 року на загальну суму ПДВ 762730,60 грн.

Отриманий товар використано позивачем в господарській діяльності (т.3 а.с.227-250).

З огляду на викладене, судом встановлено фактичне здійснення господарських операцій і підтвердження належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції між позивачем та ТОВ Перший Бізнес-Центр за листопад 2015 року, а також з ТОВ Юніком Групп за грудень 2016 року.

Таким чином, позивачем не було зменшено відємне значення ПДВ у розмірі 1247 грн. по взаємовідносинах з ТОВ Перший Бізнес-Центр за листопад 2015 року, а також у розмірі 308710 грн. по взаємовідносинах з ТОВ Юніком Групп за грудень 2016 року, а тому податкове повідомлення-рішення №1 від 26.12.2017, яким товариству з обмеженою відповідальністю Енергобуд - СПМ зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 309 957 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позиції представника відповідача, що директор, головний бухгалтер та засновник ТОВ Перший Бізнес-Центр, згідно пояснень ОСОБА_7, ніяких дій повязаних з реєстрацією СГД (директор/засновник) ТОВ Перший Бізнес-Центр не здійснювала, жодного відношення до діяльності вказаного підприємства, в тому числі з ТОВ Енергобуд-СПМ не мала, що свідчить про невідповідність та недостовірність даних, що містяться у поданих деклараціях з ПДВ, в тому числі за листопад 2015 року, то суд зазначає наступне.

Договір поставки № 01/09-2015 від 01.09.2015 між позивачем (покупець) та ТОВ ВТП Перший Бізнес-Центр (продавець) зі сторони «Продавця» ТОВ ВТП Перший Бізнес-Центр підписано ОСОБА_9 (т.2, а.с. 6-8).

Відповідно до досліджених судом письмових доказів товар, на виконання положень вказаного вище договору, передавався позивачу ОСОБА_9 (т.2 а.с. 14-33).

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в подальшому Витяг) засновником ТОВ Перший Бізнес-Центр є ОСОБА_9 (т.3. а.с. 98-101)

Натомість, відповідачем при проведенні перевірки та прийнятті оскаржуваних рішень не досліджено обставини здійснення фінансово господарської діяльності від імені ТОВ ВТП Перший Бізнес-Центр його засновником ОСОБА_9.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до посилання представника відповідача на покази ОСОБА_7, як доказ безтоварності господарських операцій між позивачем та ТОВ ВТП Перший Бізнес-Центр.

Щодо позиції представника відповідача, що ТОВ Юніком Групп зареєстроване без відома, згоди та мети зайняття фінансово-господарської діяльності, що підтверджується показами гр. ОСОБА_10, який значиться засновником, головним бухгалтером та директором даного підприємства, то суд зазначає наступне.

Згідно досліджених в судовому засіданні письмових доказів щодо здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ Юніком Групп (договорів, видаткових, податкових накладних, акту приймання передачі товару ) (т.2. а.с. 37-38, а.с. 43-46), встановлено, що в господарських правовідносинах ТОВ Юніком Групп представляв як директор - ОСОБА_11.

Відповідно до витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_10 зареєстровано керівником ТОВ Юніком Групп - 03.03.2017 (т.3 а.с.95, зворотній бік).

Однак, суд звертаю увагу, що фінансово господарські операції між позивачем та ТОВ Юніком Групп відбувалися у грудні 2016 року, тобто до призначення ОСОБА_12 керівником ТОВ Юніком Групп.

Таким чином, суд критично ставиться до посилання представника відповідача на покази ОСОБА_10, як доказ безтоварності господарських операцій між позивачем та ТОВ Юніком Групп, оскільки на час здійснення господарських операцій останній не був ні засновником, ні керівником ТОВ Юніком Групп.

Стосовно реальності господарських операцій позивача з ТОВ Атлантіс Трейд за лютий 2017 року, то суд зазначає, вироком Печерського районного суду міста Києва від 23.05.2017 по справі № 757/26001/17-к встановлено фіктивність господарської діяльності ТОВ Атлантіс Трейд з моменту реєстрації та визнано ОСОБА_13 винною у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України (т.3, а.с. 81-85).

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_13 зареєстровано керівником ТОВ Атлантіс Трейд з 24.02.2017 (т.3 а.с.87, зворотній бік).

Надані до суду документи фінансово господарської діяльності між позивачем та ТОВ Атлантіс Трейд, від імені останнього підписані ОСОБА_13 (т.2 а.с.93-180).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи те, що фіктивність господарських діяльності ТОВ Атлантіс Трейд вже встановлена вироком суду, а тому відповідач правомірно дійшов висновку про зменшення позивачем відємного значення ПДВ у розмірі 134799 грн. по взаємовідносинах з ТОВ Атлантіс Трейд за лютий 2017 року,

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення №1 від 26.12.2017, яким товариству з обмеженою відповідальністю Енергобуд - СПМ зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 134 799 грн. є правомірним та обґрунтованим, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 26.12.2017 р. про накладення на ТОВ Енергобуд - СПМ грошового зобовязання на загальну суму 1 020,00 грн., суд зазначає наступне.

Зазначене рішення було винесене відповідачем у звязку з неналежним зберіганням позивачем документів, визначених у пункті 44.1 статті 44 ПК України

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно інформації кримінального провадження 0004581 від 21.04.2017 зазначені документи разом з іншим цінним майном були викрадені з автомобіля.

Тобто, вказані документи були залишені в автомобілі без догляду. Заходів, щодо належного їх збереження позивачем не було вжито.

Відповідно до п. 121.1. ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Відповідачем вже було винесено податкове повідомлення-рішення про накладення на позивача штрафу за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів (т.4, а.с. 7), яке позивачем не було оскаржено.

Таким чином, відповідачем правомірно застосована штрафна санкція, а тому податкове повідомлення-рішення №1 від 26.12.2017 р. про накладення на ТОВ Енергобуд - СПМ грошового зобовязання на загальну суму 1 020,00 грн., є законним та обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, з урахуванням частини задоволених позовних вимог, у розмірі 4 822, 39 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Так, ціна позову складає 4 018 655 грн., позовні вимоги задоволено на 309 957 грн., тобто -8 % від ціни позову. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 60 279,82 грн., 8 % від якого складає 4 822, 39 грн.

Судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідача судом не встановлено.

Керуючись ст. 139, 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 26.12.2017, яким товариству з обмеженою відповідальністю Енергобуд - СПМ зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 309 957 грн.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю Енергобуд - СПМ (, вул. Валентини Терешкової, 227, м. Кропивницький, 25014) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області (, вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006) у розмірі 4 822, 39 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять дві грн. 39 коп.).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі - 02.05.2018

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_5