Справа № 826/15147/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 квітня 2018 року № 826/15147/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., суддів Григоровича П.О., Шрамко Ю.Т., за участю секретаря судового засідання Острович Е.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 08 червня 2016 року №453/7 (далі - оскаржуваний наказ); зобов'язання відповідача розглянути скаргу позивача від 30 березня 2016 року у строки та у порядку, встановленому чинним законодавством України по суті.

07.12.2016 року позивачем до суду подано заяву про зміну підстав позову, в якому остання просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 08.06.2016 року №453/7.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила про протиправність відмови відповідача у задоволенні скарги позивача з тих підстав, що остання не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийнятті рішення про державну реєстрацію прав. При цьому, вказавши на те, що оскаржуваний наказ прийнято без належної перевірки законності підстав прийняття рішень про державну реєстрацію прав власності приватним нотаріусом Гречаною Р.Т.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши на те, що спірний наказ є правомірним, оскільки позивачем не було виконано вимоги пункту 5 частини п'ятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки подана скарга не містила засвідчених в установленому законом порядку документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника в результаті прийняття рішення про державну реєстрацію прав.

У судовому засіданні судом, згідно з частинами четвертою, шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (Кодекс адміністративного судочинства України у редакції від 06.07.2005 року №2747-IV, що діяла на момент постановлення ухвали), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничий вектор» та Закритим акціонерним товариством «АБС-УКР» було укладено інвестиційний договір, яким передбачалося отримання ТОВ «Виробничий вектор» частини об'єкту інвестування - офісно-житлового комплексу в АДРЕСА_1, що складає 184 856, 46 кв. м. на 133 110,01 кв.м. проектної будівельної площі житлових та нежитлових приміщень ТОВ «Виробничий вектор» планував здійснити емісію облігацій.

Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 26.05.2006 року видано свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій підприємств № 332/2/06.

Згідно пункту 1.1. цього Договору продавець зобов'язався передати у власність покупця 14 715 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігації (емітовані ТОВ «Виробничий Вектор», серії F, реєстраційний №332/2/206 від 26.05.2006 року, код цінного паперу UA102123BF80), а покупець зобов'язався оплати ці облігації, сплативши за них 1 488 887,02 грн.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу облігацій № Д-ПР-578, іменні безпроцентні (цільові) облігації у кількості 14 715 шт. були придбані двома лотами, а саме:

лот № 1 розміром 7 348 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігацій, які надавали їх власнику право на отримання у власність квартири № 39, що мала бути збудована в АДРЕСА_1.

лот 2 розміром 7367 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігацій, які надавали їх власнику право на отримання у власність квартири № 54, що мала бути збудована в АДРЕСА_1.

У подальшому між позивачем та ТОВ «Виробничий Вектор» 30.08.2007 року укладено договір про участь у будівництві об'єкту нерухомості № 0246-П/007 про інвестування квартири № 39, будинок АДРЕСА_1 та договір про участь у будівництві об'єкту нерухомості № 0247-П/007 про інвестування квартири № 54, будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 2.2 Договорів про участь у будівництві інвестор зобов'язався повністю оплатити вартість Лоту облігацій № 1, 2 за Договорами купівлі-продажу облігацій, а також пред'явити такий Лот облігацій до погашення Забудовнику, а Забудовник зобов'язався збудувати об'єкт нерухомості у складі Об'єкта будівництва - квартиру № 39 та № 54 в об'єкті будівництва АДРЕСА_1.

На наступний день - 31.08.2007 року між позивачем та Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» було укладено кредитний договір на споживчі потреби № 002-122/2007 в сумі 206 379,00 доларів США.

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Акціонерний банк «АвтоЗАЗбанк» надав позивачу кредит на споживчі потреби в розмірі 206 379 доларів США строком з 31 серпня 2007 року по 27 серпня 2027 року зі сплатою за нарахованим кредитом 13,49% річних.

Пунктом 2.2.2 Кредитного договору встановлено, що позичальник в забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором зобов'язався передати в заставу цінні папери та передати в іпотеку житлову нерухомість, що стане власністю позичальника в майбутньому за адресою: АДРЕСА_1

Того ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» було укладено договір застави цінних паперів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. 31 серпня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 988 та договір застави цінних паперів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. 31 серпня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 991.

За змістом пункту 1.1. Договору застави цінних паперів в якості забезпечення належного виконання Кредитного договору заставодавець надає заставодержателю в заставу іменні безпроцентні (цільові) звичайні облігації, код цінних паперів UA102123BF08, серії F у кількості, що становить 7348 штук, які були емітовані у бездокументарній формі ТОВ «Виробничий Вектор», номінальною вартістю 30 гривень, загальною номінальною вартістю облігацій 220440.

Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором 31.08.2007 року між позивачем (іпотекодавець) та Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» (іпотекодержатель) було укладено іпотечні договори на майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру № 39 та квартиру 54, що знаходиться на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_1.

30.08.2007 року згідно квитанції № 004-15 та 31.08.2007 року згідно квитанції 004-7 позивачем перераховано на рахунок ТОВ «Київ-цінні папери» грошову суму у розмірі 1 488 887,02 грн., виконавши таким чином свої зобов'язання за договором купівлі-продажу облігацій.

31.08.2007 року між мною та ТОВ «Київ-цінні папери» було складено Акт виконання зобов'язань по Договору купівлі-продажу облігацій № Д-ПР-578 від 30 серпня 2007 року, яким підтверджувався факт передачі мені іменних безпроцентних (цільових) звичайних облігацій, код цінних паперів UA102123BF08, серії F у кількості, що становить 14 715 штук, які були емітовані у бездокументарній формі ТОВ «Виробничий Вектор», а також факт проведення розрахунків у повному обсязі.

У подальшому в порядку, передбаченому договором про участь у будівництві об'єкту нерухомості № 0246-П/007 від 30.08.2007 р. та № 0247-П/007 від 30.08.2007 p., позивачем придбані облігації пред'явлення до погашення.

05 червня 2013 року забудовник - ТОВ «Виробничий Вектор» видав позивачу Довідку-Витяг з переліку інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об'єкта будівництва за проектом «Реконструкція та забудова території АДРЕСА_1». Із змісту вказаної довідки вбачається, що позивач є інвестором зі спорудження квартир № 39 у будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 73,48 кв.м. та має право на оформлення права власності на зазначену квартиру та квартири № 54 у будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 73,67 кв.м. та має право на оформлення права власності на зазначену квартиру.

03 березня 2014 року замовник будівництва - Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР» (правонаступник - Закрите акціонерне товариство «АБС-УКР») видало аналогічну за змістом довідку.

У зв'язку з цим 01 липня 2014 року між позивачем та ПрАТ «АБС-УКР» було складено Акт приймання-передачі документів для оформлення права власності на об'єкт нерухомості і передано позивачу Технічний паспорт на квартиру № 39, яка розташована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та довідку-витяг з переліку інвесторів від 03 березня 2014 року, а також Акт приймання-передачі документів для оформлення права власності на об'єкт нерухомості і передано мені Технічний паспорт на квартиру № 54, яка розташована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та довідку-витяг з переліку інвесторів від 03 березня 2014 року.

25 березня 2014 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Статус» було укладено договір № 3322 0390 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних та додаткових послуг, а також договір № 3322 0540 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних та додаткових послуг.

25 липня 2015 року між позивачем та ТОВ «Керуюча компанія «Статус» було складено акт про передачу повного комплекту ключів від квартири № 39 в будинку АДРЕСА_1, а також акт про передачу повного комплекту ключів від квартири № 54 в будинку АДРЕСА_1.

04 листопада 2015 року позивачем отримано лист від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» вих. № 5236-34, яким останню повідомлено, що 06.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кіпру» (правонаступник АБ «АвтоЗАЗбанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу.

Зважаючи на те, що відправник не долучив до вказаного листа жодного документа, що міг би підтвердити законність його вимог, 01 грудня 2015 року позивач надіслала ТОВ «Кредитні ініціативи» лист з проханням в порядку, встановленому ст. 1082 Цивільного кодексу України, надати належним чином засвідчені копії таких документів: договорів (правочинів чи будь-яких угод), укладених між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Банк Кіпру», договору факторингу від 06.06.2014 року за яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 002-122/2007 від 31.08.2007 року, статут ТОВ «Кредитні ініціативи».

11.01.2016 року позивачем отримано лист ТОВ «Кредитні ініціативи» від 24.12.2015 року, до якого додано витяг з договору про відступлення права грошової вимоги та копію повідомлення про відступлення права грошової вимоги.

У зв'язку з цим, позивачем 10 лютого 2016 року надіслано ТОВ «Кредитні ініціативи» лист, яким повідомлено, що всупереч вимогам чинного законодавства України ТОВ «Кредитні ініціативи» не надано документів, що підтверджують факт переходу права грошової вимоги до позивача. Проте станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідь позивач не отримала.

Згідно пояснень позивача, у березні 2016 року директор ТОВ «Керуюча компанія «Статус» Краснокутський Олексій Якович проінформував його про те, що «новим власником» на квартиру № 39 та квартиру № 54 є ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти».

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.02.2016 року ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» набуло право власності на майнові права на зазначену квартиру на підставі Договору купівлі- продажу майнових прав.

24.02.2016 року приватним нотаріусом Гречаною Русланою Тарасівною здійснено реєстрацію права власності за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» під номером запису про право власності: 28429749.

Крім того, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.02.2016 року ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» набуло право власності на майнові права на квартиру на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав.

24.02.2016 року приватним нотаріусом Гречаною Русланою Тарасівною здійснено реєстрацію права власності за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» під номером запису про право власності: 28429994.

Отримавши зазначену інформацію, позивач 30 березня 2016 року звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії приватного нотаріуса Гречаної Руслани Тарасівни та просила: 1) скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер: 28429749 від 24.02.2016 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру 39, за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»; 2) вилучити запит про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру 39, за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» з державного реєстру прав: 3) скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер: 28429994 від 24.02.2016 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру 54, за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»; 4) вилучити запит про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру 54, за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» з Державного реєстру прав.

На підтвердження своїх вимог позивачем додано до скарги наступні документи: 1) копію інформаційної довідки №54373288 від 02.03.2016 року; 2) копію інформаційної довідки №54371433 від 02.03.2016 року; 3) копію інформаційної довідки про відсутність зареєстрованого нерухомого майна за ОСОБА_1; 4) копію договору №0246-П/007 про участь у будівництві об'єкту нерухомості від 30.08.2007 р.; 5) копію технічного паспорту на квартиру 39, за адресоюАДРЕСА_1; 6) копію довідки з переліку інвесторів на ім'я ОСОБА_1; 7) копію договору №0247-П/007 про участь у будівництві об'єкту нерухомості від 30.08.2007 р.; 8) копію технічного паспорту на квартиру 54, за адресоюАДРЕСА_1; 9) копію кредитного договору №002-122/2007 від 31.08.2007р; 10) копію виписки про виконання обов'язків інвестора за договорами про участь у будівництві станом на 11.11.2013 р.; 11) копію судового рішення, що підтверджує непоодиноке порушення приватним нотаріусом Гречаною Р.Т. законодавства у сфері державної реєстрації прав.

17 червня 2016 року Міністерство юстиції України своїм листом № 21196/к- 13664/19 повідомило позивача про те, що наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2016 року № 453/7 їй відмовлено у задоволенні скарги з тих підстав, що скарга не містить засвідчених в установленому порядку копій документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника в результаті прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі подання скарги на рішення про державну реєстрацію прав). Мотиви прийняття такого рішення відповідно до Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25 грудня 2015 року, Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 37/5 від 12 січня 2016 року, викладені у Висновку за результатами розгляду скарги від 11 травня 2016 року, складеному Комісією з розгляду скарг у сфері державної реєстрації та Витязі з протоколу № 23 засідання комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 11 травня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним наказом Міністерства юстиції України та документами, що визначають мотиви його прийняття, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року.

Згідно статті 37 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною п'ятою вказаної статті передбачено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

Між тим, Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок), цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги).

Пунктом 2 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено, що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Як визначено в пункті 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Водночас в пункті 8 даного Порядку зазначено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Згідно положень частини шостої статті 37 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Відповідно до частини 8 статті 37 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до Міністерства юстиції України було подано всі необхідні для розгляду скарги, визначені пунктом п'ятим частини п'ятої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документи та у останнього були достатні підстави для встановлення наявності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника.

Пунктом 7 Порядку №1128 визначено, що у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає вмотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Відповідно до частини третьої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Отже, враховуючи вищевикладене в сукупності, керуючись внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято оскаржуваний наказ на підставі поданої скарги без належного дослідження фактичних обставин справи, поновного та всебічного з'ясування доказів поданих скаржником.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою Апеляційного суду міста Києва від 01.03.2018 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1: скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01.03.2017 року в частині відмови у задоволенні вимог про скасування рішень про державну реєстрацію та в цій частині ухвалено нове рішення, яким скасовано рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер 28429749 від 24 лютого 2016 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру №39 в будинку АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (, м.Київ. вул. Десятинна, 4/6), прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною. Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер 28429994 від 24 лютого 2016 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру №54 в будинку АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (, м.Київ. вул. Десятинна, 4/6), прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 08.06.2016 року №453/17.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_2), судовий збір у розмірі 551,00 (п'ятсот пятдесят одна) грн., за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (, вул.Городецького 13, Київ, 01001).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя І.В. Смолій

Судді П.О. Григорович

Ю.Т. Шрамко