Справа № 825/1494/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року Чернігів Справа № 825/1494/18
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності та відмови неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Чернігівське ОУПФУ), в якому просить:
- визнати бездіяльність Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо не призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірною;
- визнати відмову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірною;
- зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дати звернення позивача із заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові.
Позов мотивовано тим, позивач у періоди з 04.11.1986 по 05.11.1986, у складі екіпажа теплохода Ст-20 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та на даний має статус Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3. У 2017 році позивач звернувся до Чернігівського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до п.1 ст.55 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додавши до заяви копії документів, які підтверджують безпосередню участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження у листопаді 1986 року. Проте, після розгляду поданих ним документів в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", йому було відмовлено. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Представником відповідача подано відзив на позов, в яких останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на ту обставину, що до заяви позивачем було надано довідку від 20.12.2016 №519 форми №122, в якій вказано період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 04.11.1986 по 05.11.1986 (2 дні), копію табелю обліку робочого часу за листопад 1986, в якому вказано, що позивач відпрацював в 30-ти кілометровій зоні 3 години 04.11.1986 та 4 години 05.11.1986. Також було надано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 3 категорії. Інші первинні документи, які б підтверджували факт перебування в зоні відчуження позивачем до Управління не надавались. Враховуючи викладене, відповідач просить врахувати, що згідно постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.04.1986 №153/10-43 для працівників, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії в зоні радіоактивного випромінювання, був встановлений 6-годинний робочий день. На думку відповідача, наведене обумовлює відсутність законних підстав для призначення позивачу пенсії.
Крім того, відповідач просить розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін. При цьому, суд зазначає, що вказана справа підпадає під визначення, наведене у п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ), а тому дія ч.4 ст.260 КАСУ, яка передбачає право відповідача на подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не розповсюджується на цю справу в силу ч.7 ст.260 КАСУ. За наведених обставин, суд вважає клопотання Чернігівського ОУПФУ необґрунтованим.
Так, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 у період з 27.12.1982 по 24.04.1987 працював на державному підприємстві "Чернігівський річковий порт", яке реорганізоване згідно наказу міськвиконкому від 17.05.1993 №95 у ВАТ "Чернігівський річковий порт", правонаступником якого на даний час є ПАТ "Чернігівський річковий порт", що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою ПАТ "Чернігівський річковий порт" від 02.03.2018 №94.
При цьому у періоди з 04.11.1986 по 05.11.1986, у складі екіпажа теплохода Ст-20 позивач приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та на даний час має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, що підтверджується посвідченням від 23.11.1993 № НОМЕР_1 .
У 2017 році позивач звернувся до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до п.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додавши до заяви копії посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 3, довідку ПАТ "Чернігівський річковий порт" видану 20.12.2016 за №519, з якої вбачається, що позивач з 04.11.1986 по 05.11.1986, знаходився в 30-ти кілометровій зоні приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, копії розрахункових відомостей, табелів обліку робочого часу за місяць в якому останній виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, та довідки спецпорту Чорнобиль в м.Чорнобиль.
Проте, після розгляду поданих ним документів в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", йому було відмовлено (а.с.7-8).
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зважає на наступне.
Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Враховуючи небезпеку для життя та здоров`я осіб, які постраждали і приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС законодавцем для таких осіб встановлено додаткові гарантії соціального забезпечення, закріплені у статтях 49, 50, 51, 56, 57, 58, 67 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , а також особливий порядок пенсійного забезпечення ліквідаторів і потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС.
Тобто, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Так, згідно ст.9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків. Відповідно до ст.14 цього Закону учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів віднесено до 3 категорії постраждалих від аварії на ЧАЕС.
Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Також у відповідності до ст.55 цього Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 5 років. Зі змісту вказаної ст.55 слідує, що пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.
Зазначеній категорії осіб, згідно з ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів А РІС, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Такі посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Згідно абз 5 п.5 ч.2.1 Порядку додання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок № 2-1), документами, які засвідчують особливий статус особи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог чинного законодавства, позивачем до Чернігівського ОУПФУ для призначення пенсії, крім копії посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 3, також були надані - довідку ПАТ "Чернігівський річковий порт" видану 20.12.2016 за №519, з якої вбачається, що позивач з 04.11.1986 по 05.11.1986, знаходився в 30-ти кілометровій зоні приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, копії розрахункових відомостей, табелів обліку робочого часу за місяць в якому останній виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, та довідки спецпорту Чорнобиль в м.Чорнобиль (а.с.25-30).
Як вбачається з табеля обліку робочого часу членів екіпажа судна СТ-20 за листопад 1986 року, позивач перебував на посаді першого помічника капітана, та 04.11.1986 пропрацював 3 годин, та 4 години 05.11.1986.
При цьому, відповідно до довідки виданої капітану судна СТ-20 змінним помічником начальника спецпорту Чорнобиль, яка на думку суду, є первинним документом за час виконання робіт в зоні відчуження, теплоход СТ-20 знаходився в очікуванні розвантаження та на розвантаженні в с.Плютовище з 21 години 00 хвилин 04.11.1986 по 17 годину 00 хвилин 05.11.1986, всього 20 годин (постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 с.Плютовище, Чорнобильського району, Київської області віднесено до зони відчуження).
Тобто, позивач як член екіпажу теплохода СТ-20 протягом цих 20 годин перебував на теплоході СТ-20, на своєму робочому місці. Проте, як вбачається з повідомлення Чернігівського ОУПФУ № 1673/06, жодної правової оцінки даному документу відповідачем не було надано взагалі. Крім того, відповідно до даних табелю обліку робочого часу в зоні відчуження у листопаді 1986 року, було проведено доплату за роботу в 30км зоні, що підтверджується копією розрахункової відомості за листопад 1986 року.
На думку суду, обставина, що таку доплату будо здійснено лише за 3 години 04.11.1986, та за 4 години 05.11.1986, а не за повний час перебування в зоні ЧАЕС теплохода СТ-20 - 20 годин, протягом яких позивач, як перший помічник капітана також перебував на цьому теплоході, не дає підстав для ігнорування цих записів відповідачем, як таких, що підтверджують право позивача на пенсію із зниженням пенсійного віку.
А отже, твердження Чернігівського ОУПФУ про не надання позивачем документів, які б підтверджували факт його перебування в населених пунктах чи об`єктах зони відчуження у листопаді 1986 року не відповідає дійсності.
Таким чином, відмова Чернігівського ОУПФУ щодо призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірною, а тому у суду є всі підстави зобов`язати Чернігівське ОУПФУ призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дати звернення позивача із заявою до відповідача.
При цьому, суд зазначає, що згідно з загальними засадами права дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. У свою чергу, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Оскільки позивачу було надано мотивовану відмову, суд не вбачає бездіяльності відповідача стосовно не призначення позивачу пенсії за віком, а тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.
Враховуючи все вищевикладене, адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності та відмови неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії належить задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати неправомірною відмову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дати його звернення із заявою до Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 02 травня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк