Справа № 640/11826/17
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної Фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці Державної фіскальної служби України від 18.07.2017 року по справі про ПМП № 0139/80700/17 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 91925,25 грн. Також, просить закрити провадження у вказаній справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2017 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення зазначених в даній ухвалі недоліків.

15.08.2017 року представником позивача було подано заяву про усунення недоліків, проте у звязку з тим, що недоліки позову усунуті не в повному обсязі, оскільки в наданій до суду квитанції про сплату судового збору відсутні дані щодо зарахування її до Державного бюджету України, а тому ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2017 року було продовжено строк для усунення зазначених недоліків позову ОСОБА_1

28.08.2017 року представник позивача усунув недоліки, зазначені в ухвалі суду від 16.08.2017 року, у звязку з чим ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.08.2017 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18.07.2017 року заступником начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_2 винесено постанову по справі про порушення митних правил №0139/80700/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 91925,25 грн. Постанову ОСОБА_1 отримала 22.07.2017 року, оскільки саме цієї дати їй була вручена (шляхом підписання зворотного повідомлення) її копія. Дану постанову було винесено без її участі. Проте, позивач вважає, що в ході провадження у справі про порушення митних правил не було встановлено елементів складу адміністративного правопорушення, а зазначена постанова є неправомірною, необґрунтованою, безпідставною через відсутність доказів вчинення нею порушення митних правил та такою, що видана з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також, в своєму позові позивач вказала, що вона здійснює декларування в митних органах товарів та майна ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» на підставі відповідного договору доручення від 29.05.2014 №20142905 як особа, уповноважена на декларування. Виходячи зі змісту даного договору вона отримує належні їй грошові кошти виходячи лише з кількості оформлених митних декларацій. Так само нею заповнювались відповідні графи митної декларації від 27.01.17 №807010001/2017/000770. При цьому, позивач зазначила, що нею були надані письмові пояснення щодо особливостей здійснення митного оформлення, які містили вичерпну інформацію про відсутність у її діях складу ПМП, передбаченого ст.485 МК України. Однак, з незрозумілих їй причин вони не були взяті до уваги митним органом, і всупереч законодавству все ж таки було винесено оскаржувану нею незаконну постанову. Також, після неодноразових митних оформлень одного і того самого товару, 27 січня 2017 року у відділі митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп'янськ» Харківської митниці ДФС, нею - ОСОБА_1- особою, уповноваженою на декларування ПАТ «РКТК» було заявлено до митного оформлення по електронній митній декларації від 27.01.2017 року №807010001 /2017/000770 типу ІМ 40 ДЕ один із товарів:

1.«Леза шабера Сlоuth-Dосtог Вlаdеs із синтетичних зв'язувальних речовин, посилених штучними волокнами: матеріал Роliсlоuth-Suрег (надтонке скловолокно в системі епоксидних смол), довжина 3580 мм, товщина 1,9 мм, ширина 50 мм - 20 шт.; матеріал Соmbifiser 6С (надтонке скловолокно в системі епоксидних смол, з 6-ма шарами вуглеволокна. Див. доп. дуже низький коефіцієнт тертя, дуже висока зносостійкість), довжина 3425 мм, товщина 2,8 мм, ширина 75 мм - 80 шт.; матеріал Сlоuth МG-FF (найтонші шари бавовняної тканини, в системі фенольних смол (фенопласт)), довжина 3580 мм, товщина 2,8 мм, ширина 75 мм - 60 шт. Леза встановлюються у всі типи шабероутримувачів під заданим кутом та в процесі роботи запобігають налипанню бруду». При заповненні зазначеної митної декларації визначено код товару за УКТЗЕД НОМЕР_1. Разом з митною декларацією позивачем надавався пакет документів, серед інших, контракт купівлі-продажу, продавцем якого є виробник товарів, що декларуються, від 25.06.2014 № та доповнення до вказаного контракту від 21.11.2016 №6; СМR від 16.01.2017 №112489; інвойс від 03.01.2017 №50013683; листа ПАТ «РКТК» та лист Joh.СLOUTН (завода -виробника), зі змісту яких стає беззаперечними факт використання цих товарів, а саме,- шаберні леза - це закінчені універсальні вироби, які можуть бути встановлені у обладнання для паперової та металургійної промисловості, в обладнання для обробки і фарбування шкіри, а також у спеціальні конструкції і машини спеціального призначення. Тобто це універсальний виріб, використання якого не обмежується лише паперовою промисловістю.

Однак, незважаючи на вказані факти та підтверджуючі документи після здійснення неодноразових митних оформлень вказаного товару, Харківською митницею ДФС з незрозумілих причин при здійсненні митного оформлення товару «Леза шабера Сlоuth-Dосtог» було прийнято рішення про визначення коду товару від 07.02.2017 року №КТ-826-2017, яким код товару згідно УКТЗЕД змінено з НОМЕР_1 на НОМЕР_2.

Позивач зазначила, що оскільки, згідно пункту 7 статті 69 Митного кодексу України «рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими», не виконати вимоги митного органу ПАТ «РКТК» не мало права, тому, отримавши 08.02.2017 року класифікаційне рішення, урахувало всі вимоги митного органу. Так, до митного оформлення була подана митна декларацію типу ІМ40ДТ, яка була зареєстрована 12.02.2017 за №807010001/2017/001486 та по якій митне оформлення товару «Леза шабера Сlоuth-Dосtог» завершене 16.02.2017, при цьому на вимогу митного органу був зазначений код УКТЗЕД НОМЕР_2. Таким чином, під час митного контролю правильності класифікації товару, у митного органу виникли суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребувало у відповідача додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень. Тобто, у розумінні ч. 5 ст. 69 МК України виник складний випадок класифікації товару, у звязку з чим ВМО «Вантажний» митного поста «Куп'янськ» було направлено запит до управління адміністрування митних платежів для прийняття рішення про визначення коду товару. Позивач зазначила, що вже після подання нею декларації, 07.02.2017 було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-826-2017, яким код товару згідно УКТ ЗЕД змінено з НОМЕР_1 на НОМЕР_2. При цьому ніяких експертних досліджень митним органом не проводилось.

15 лютого 2017 року було складено протокол про ПМП, а також картку відмови в митному оформленні з перевищенням передбаченого МК України чотиригодинного строку для її оформлення (з порушенням вимог ст.255. 256 МК України). Позивач подала декларацію типу ІМ40ДТ з урахуванням всіх вимог відповідача, яка була зареєстрована 12.02.2017 за №807010001/2017/001486 і тільки 16.02.2017 митне оформлення товару «Леза шабера Сlоuth-Dосtог» було завершене. Також, позивач в своєму позові зазначила, що з моменту подачі декларації та завершення митного оформлення товару всі митні платежі вже були давно сплачені. Потім, 18.07.2017 відповідачем без її участі було винесено постанову по справі про порушення митних правил №0139/80700/17 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 91925,25 грн.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що декларування товарів та майна ПАТ «РКТК» нею здійснюється в митних органах на підставі договору доручення від 29.05.2014 № 20142905, у відповідності до п.2.2.1 якого саме підприємство надає їй відомості в письмовій формі та документи для оформлення в митному відношенні товарів та майна, що переміщуються через митний кордон України, тому, виключно нею на підставі документів, що надаються ПАТ «РКТК» заповнюються графи митних декларацій. Пунктом 4.2 договору визначено, що ПАТ «РКТК» несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних у наданих ним документах і позивачу і митним органам.

Тому, позивач вважає, що оскільки всі документи, отримані нею для заповнення митних декларацій з метою митного оформлення товарів надавались підприємством - ПАТ «РКТК» та платником ПДВ вона не є і тому не сплачує митні платежі, а отже, у неї не було і не могло бути ніякого умислу на ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 також вважає, що її вина у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, не доведена та в її діях відсутній склад вказаного порушення, що підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил, а оскаржувана постанова винесена незаконно, бо вона не мала і не могла мати на меті неправомірне зменшення розміру митних платежів, не заявляла ніяких неправдивих відомостей щодо товарів з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, та не надавала з цією ж метою митним органам документів, що містили такі неправдиві відомості, а тому оскаржувана постанова має бути визнана протиправною та скасована з закриттям провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці Державної фіскальної служби України від 18.07.2017 року по справі про ПМП № 0139/80700/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 91925,25 грн. та закрити провадження у вказаній справі за відсутності в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, оскільки ніяких дій, перелічених у ст.485 МК України нею скоєно не було.

В письмових поясненнях, наданих до суду, представник позивача вказав, що основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення, а обєктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України характеризується наявністю умислу та дій, зокрема щодо несплати митних платежів (а вони були сплачені з самого початку) у строк, встановлений законодавством. Крім того, оскільки ОСОБА_1 платником ПДВ не є і не сплачує митні платежі, то у неї не було і не могло бут ніякого умислу на ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру. Представник позивача за таких обставин вважає, що за відсутності обґрунтованих доказів які б свідчили про умисел ОСОБА_1 на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТЗЕД (який декларант вказав на підставі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром) не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст. 485 МК України.

Представник відповідача - Харківської митниця Державної фіскальної служби, у судовому засіданні та у поданих запереченнях проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що висновки, викладені в оскаржуваній постанові відповідають фактичним обставинам справи №0139/80700/17, оскільки провадження у справі проведено повно та обєктивно, матеріалами справи доведено вину та наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил за ст.485 МК України, просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Також, в письмових запереченнях, наданих до суду, представником відповідача вказано, що позивачем, як особою, уповноваженою на декларування товарів у ЕМД було самостійно зазначено відомості щодо товару, в тому числі і в графі 33 - код згідно УКТЗЕД «НОМЕР_1» (ставка мита: пільгова - 0%), що призвело до недобору митних платежів на загальну суму 30641,75 грн. оскільки, рішенням про визначення коду товару визначено, що код товару згідно УКТЗЕД, який повинен зазначатись у графі 33 ЕМД: «НОМЕР_2» (ставка мита:пільгова -5%). Належні митні платежі за імпорт вказаного товару були сплачені до Державного бюджету України лише 16.02.2017 року за ЕМД №807010001/2017/001486. Оскільки декларування товарів за вказаною ЕМД здійснювалося позивачкою на підставі договору доручення, то саме на неї як на «Повіреного» за цим договором та як на особу, що володіє належним рівнем знань для здійснення декларування товарів, покладається забезпечення дотримання вимог митного законодавства під час здійснення декларування товарів. Крім того, представник відповідача звернув увагу на те, що ОСОБА_1 здійснювала декларування товарів як митний брокер, тому саме вона несе відповідальність за вчинення правопорушень, повязаних з провадженням митної брокерської діяльності та вважає, що в діях ОСОБА_1 при здійсненні декларування товарів за ЕМД №807010001/2017/000770 від 27.01.2017 наявний склад вини у формі умислу, а саме, що вона усвідомлювала протиправність незявлення у графі ЕМД точних відомостей про товар, заявлення у графі 33 ЕМД неправильного коду товару згідно УКТЗЕД та відповідно заявлення у графі 47 ЕМД ставки мита:-0%, передбачала наслідки цих дій у вигляді зменшення розміру митних платежів та бажала їх настання. Тому, уповноваженою особою Харківської митниці ДФС 18.07.2017 року було винесено оскаржувану постанову з дотриманням вимог законодавства. Також, представник відповідача вважає, що вимога позивачки щодо закриття провадження у справі про порушення митних правил не входить до переліку вимог, які може містити адміністративний позов та переліку рішень, які можуть бути прийняті адміністративним судом за результатами розгляду справи в порядку КАС України.

В судове засідання 26.04.2018 року сторони не зявилися, представник позивача надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звзку з неможливістю прибути до суду, оскільки в Харківському апеляційному адміністративному суді в цей же час розглядається інша справи, де він також є представником, проте доказів поважності причини своєї неявки представник позивача до суду не надав.

Крім того, від представника Харківської митниці Державної фіскальної служби було подано через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без їх участі на підставі доказі, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.268 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 18.07.2017 року заступником начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_2 винесено постанову по справі про порушення митних правил №0139/80700/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 91925,25 грн. Згідно поштового повідомлення копію постанови ОСОБА_1 було вручено 22.07.2017 року.

Так, згідно постанови в справі про порушення митних правил № 0139/80700/17 від 18.07.2017 року до відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста Купянськ Харківської митниці ДФС 27.01.2017 року митним брокером ФО-П ОСОБА_1 на підставі договору доручення №20161412 про надання послуг з декларування товарів (транспортних засобів) та іншого майна, які переміщуються через митний кордон України, укладеному 14.12.2016 року з ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію №807010001/2017/000770 в режимі «ІМ 40ДЕ» на товар №1 «леза шабера Сlоuth-Dосtог Вlаdеs із синтетичних зв'язувальних речовин, посилених штучними волокнами», вагою нетто 176,82 кг., вартістю 510689,82 гривень. Код товару згідно з УКТЗЕД «НОМЕР_1», ставка мита 0%, що надійшов на адресу з ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» (Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделеєва, б. 67) з Німеччини на підставі контракту від 25.06.2014 р. №, інвойсу від 03.01.2017 р. №50013683, накладної CMR А №112489 від 16.01.2017 р. Під час проведення перевірки відомостей, заявлених декларантом ОСОБА_1 в ЕМД №807010001/2017/000770 від 27.01.2017 року, відповідно до Рішення про визначення коду товару від 07.02.2017 року № КТ-UA-2017 винесеному відділом класифікації товарів УАМП Харківської митниці ДФС, встановлено, що товар №1 в дійсності має найменування: «частини машин для виробництва паперу: леза шабера Сlоuth-Dосtог Вlаdеs із синтетичних зв'язувальних речовин, посилених штучними волокнами…» та відповідає коду згідно з УКТЗЕД «НОМЕР_2», ставка мита 5%. У звязку зі зміною коду товару ставку мита було збільшено, внаслідок чого виявлено, що вказані протиправні дії декларанта ОСОБА_1 призвели до недобору митних платежів на загальну суму 30641,75 гривень, відповідно до розрахунку по курсу Національного Банку України на день подання митної декларації до митного оформлення.

Згідно доводів митниці, ОСОБА_1 (дозвіл на провадження митної брокерської діяльності серії АЕ №523553 від 19.06.2015 р.) відповідно до п.2.1.1. договору-доручення №20161412 від 14.12.2016 року повинна була надавати органам доходів і зборів достовірні відомості про заявлений до митного контролю та оформлення товар, але в порушення вимог ст.ст.257,266 МК України не заявила за встановленою формою необхідних для митного контролю правдивих відомостей стосовно оподаткування товару, звідки вбачаються достатні дані, які вказують на те, що митним брокером ОСОБА_1 під час подання в Харківську митницю ДФС 27.01.2017 року митної декларації №807010001/2017/000770 було вчинено протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів.

Отже, згідно постанови від 18.07.2017 року, ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за що передбачена відповідальність за ст. 485 МК України.

Як вбачається з диспозиції норми ст. 485 МК України, вона передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч.5 ст. 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Згідно з ч.5 ст.266 МКУ особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обовязки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

З п.1.1. договору доручення №20161412 від 14.12.2016 року, укладеного між ФО-П ОСОБА_1 в особі гр. ОСОБА_1 (повірений) та ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» (довіритель)вбачається, що предметом договору є здійснення «повіреним» від імені та за рахунок «довірителя» декларування в митних органах ДФС України товарів (транспортних засобів) та іншого майна «довірителя», що переміщуються через митний кордон України» (т.1 а.с.198-200).

Пунктом 1.2 вказаного договору доручення передбачено, що «Довіритель» доручає, а «Повірений» приймає на себе зобовязання по декларуванню вантажів «Довірителя» у митних органах Державної фіскальної служби України, згідно діючого законодавства та нормативних актів України.».

Згідно п.п.2.1.1 «Повірений» здійснює декларування та надає до митних органів належним чином оформлену вантажну митну декларацію відповідно до порядку, передбаченого діючими законодавчими, нормативними актами та документами.».

Також п.2.1.3 вказаного договору передбачено, що «Повірений» надає консультації «Довірителю» з питань митного законодавства України, знайомить з документами, попереджає «Довірителя» про встановлення заборон та обмежень по використанню товарів у випадках, якщо митне оформлення не завершене.».

При цьому, відповідно до п.п.2.1.6 цього договору за попередньою домовленістю та по письмовій довіреності «Довірителя» «Повірений» має право відмовити «Довірителю» у наданні послуг із декларування по конкретному митному оформленню товару у випадку, якщо у «Повіреного» є достатні підстави вважати, що документи містять неправдиві відомості та/або дії «Довірителя» мають протиправний характер та суперечать діючому законодавству.».

Частиною 1 статті 293 МКУ передбачено, що, якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обовязок зі сплати митних платежів солідарно з декларантом.

Тобто, на підставі договору доручення №20161412 від 14.12.2016 року позивач є особою, уповноваженою на здійснення декларування товарів від імені ПАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» та саме на неї, як на «Повіреного» за цим договором та як на особу, що володіє належним рівнем знань для здійснення декларування товарів, покладається забезпечення дотримання вимог митного законодавства під час здійснення декларування товарів, саме для цього цей договір і було укладено.

Так, в електронній митній декларації від 27.01.2017 року, гр. ОСОБА_1, як особою, уповноваженою на декларування товарів, було самостійно зазначено наступні відомості: у графі 31 - опис товару: «Леза шабера Clouth-Doctor Blades із синтетичних звязувальних речовин, посилених штучними волокнами: матеріал Policlouth-Super (надтонке скловолокно в системі епоксидних смол), довжина 3580 мм, товщина 1,9 мм, ширина 50 мм 20 шт.; матеріал Combifiser 6С (надтонке скловолокно в системі епоксидних смол, з 6-ма шарами вуглеволокна, дуже низький коефіцієнт тертя, дуже висока зносостійкість), довжина 3425 мм, товщина 2,8 мм, ширина 75 мм 80 шт.; матеріал Clouth MG-FF (найтонші шари бавовняної тканини, в системі фенольних смол (фенопласт)), довжина 3580 мм, товщина 2,8 мм, ширина 75 мм 60 шт.; Леза встановлюються у всі типи шабероутримувачів під заданим кутом та в процесі роботи запобігають налипанню бруду»; у графі 33 - код згідно з УКТ ЗЕД: «НОМЕР_1» (ставка мита: пільгова - 0%) (т.1 а.с.33).

Відповідно до ст.69 МКУ товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно п.3 розділу 1 Порядку №650 класифікація товару це визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України Про Митний тариф України, з урахуванням пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Згідно п.1 розділу 3 Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (далі Порядок №651), у графі 31 МД зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТЗЕД).

Згідно рішення відділу класифікації товарів Харківської митниці ДФС від 07.02.2017 №КТ-826-2017 було змінено опис та класифікацію згідно УКТ ЗЕД товарів, заявлених до митного оформлення за вищевказаною електронною митною декларацію від 27.01.2017 року, в тому числі й для товару №1, опис якого повинен зазначатись у графі 31 ЕМД як: «Частини машин для виробництва паперу: Леза шабера Clouth-Doctor Blades із синтетичних звязувальних речовин, посилених штучними волокнами: матеріал Policlouth-Super, довжина 3580 мм, товщина 1,9 мм, ширина 50 мм; матеріал Combifiser 6С, довжина 3425 мм, товщина 2,8 мм, ширина 75 мм; матеріал Clouth MG-FF, довжина 3580 мм, товщина 2,8 мм, ширина 75 мм. Готові шаберні леза із змонтованими направляючими заклепками, розпорками, підкладними шайбами, пружними зажимами. Використовуються для попередження налипання бруду на вали машин для виробництва паперу», та код товару згідно УКТ ЗЕД, який повинен зазначатись у графі 33 ЕМД: «НОМЕР_2» (ставка мита: пільгова - 5%) (т.1 а.с.212).

Дане рішення було оскаржене позивачкою в судовому порядку, проте постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 року було відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання незаконними та протиправними дій, визнання незаконною та скасування картки відмови та скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2017 року, якою вищевказаний позов ОСОБА_1 було задоволено (т.1 а.с.222-223).

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.06.2017 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 року (т.1 а.с.224-225).

Таким чином, станом на момент винесення постанови по справі про порушення митних правил №0139/80700/17 від 18.07.2017 року, рішення відділу класифікації товарів Харківської митниці ДФС №КТ-826-2017 від 07.02.2017 року про визначення коду товару було чинним та обовязковим для митних цілей.

Згідно ч.7 ст.69 МК України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до документів, наданих до позивачем до митниці, а саме інвойса №50013683 від 03.01.2017 року (т.1 а.с.205), пакувального листа №80071967 від 03.01.2017 року (т.1 а.с.206-207), експортної декларації (а.с.210-211), вищевказаний товар класифіковано за кодом НОМЕР_2.

Також, в листі виробника від 26.01.2017, копія якого також була надана до митниці безпосередньо самою позивачкою, зазначено, що: «Фирма Joh.Clouth GmbH&Co.KG производит и поставляет на рынок бумажной промышленности следующие виды продукции…» та надано опис разом з фізичними характеристиками про товар, який поставляється даною фірмою (т.1 а.с.208-209).

Тобто, у позивачки на момент здійснення декларування товару за електронною митною декларацією від 27.01.2017 були наявні усі документи, які містили відомості щодо фізичних характеристик вказаних товарів в обсязі, достатньому та визначальному для однозначного віднесення їх до правильного коду згідно з УКТЗЕД. Однак, всупереч вимогам митного законодавства, під час декларування цих товарів позивачкою не були відображені усі ці характеристики в описі товару (графа 31 ЕМД), що призвело до неправильного визначення коду цих товарів згідно УКТЗЕД та до неправомірного зменшення митних платежів.

Вищевикладене підтверджує наявність у позивачки при здійсненні декларування товарів за електронною митною декларацією від 27.01.2017 вини у формі умислу, а саме те, що вона усвідомлювала протиправність незаявлення у графі 31 ЕМД точних відомостей про товар, заявлення у графі 33 ЕМД неправильного коду товару згідно УКТЗЕД та відповідно заявлення у графі 47 ЕМД ставки мита: - 0%, передбачала наслідки цих своїх дій у вигляді зменшення розміру митних платежів та бажала їх настання.

Отже, враховуючи, що гр. ОСОБА_1 як особа, уповноважена на декларування товарів, та як митний брокер згідно зі своїми функціональними обовязками повинна своєчасно отримувати та надавати митниці точні відомості про заявлений до митного контролю та оформлення товар, але в порушення вимог ст.ст.257, 266 МК України не заявила за встановленою формою необхідних для здійснення митного контролю правдивих відомостей, вбачаються достатні дані, які вказують на те, що під час подання 27.01.2017 року до Харківської митниці ДФС електронної митної декларації позивачкою вчинено протиправні дії спрямовані на зменшення розміру митних платежів, тобто вчинено порушення митних правил, передбачене ст.485 МКУ. Доводи позивача про те, що митні платежі після визначення правильного коду митницею були сплачені не є підставою для задоволення позовних вимог про скасування постанови від 18.07.2017 року.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6-10,77, 241-246, 255, 268 ч.3, 295, 382 КАС України, ст.ст. 69, 257, 265, 266, 293, 485 Митного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 області, 63707) до Харківської митниці Державної фіскальної служби України ( вул.. Короленка, 16-Б, м. Харків, 61003) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: