Справа № 805/609/18-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р. Справа№805/609/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.,

при секретарі Синиці М.І.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2018 року позивач, Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - металургійний завод» (місцезнаходження: 85300, Донецька область, м.Покровськ, вул. Торгівельна, 106А) звернувся до суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г) про визнання протиправним та скасування рішення від 25.10.2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. В обґрунтування позову зазначив, що Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС 25 жовтня 2017 року прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску в загальній сумі 5 050 763,45 грн., у тому числі штраф у розмірі 4 574 985,85 гривні (20% до 01 січня 2015 року за період з 21 жовтня 2016 року до 10 травня 2017 року) та нараховано пеню у розмірі 475 777,60 гривні. Спірне рішення позивачем оскаржено до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарги рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25.10.2017 року № залишено без змін, скаргу ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» від 03.11.2017 року №04/311 задоволено частково. Офісу великих платників податків ДФС приписано винести та направити нове рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач вважає, що рішення є неправомірним, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню з підстав, викладених у позові. Зокрема, на час прийняття Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС спірного рішення населені пункти м. Донецьк та м. Красноармійськ є територіями, де проводилась та проводиться антитерористична операція. Відповідно до постанови Верховної ради України від 12 травня 2016 року №1353-VІІІ м.Красноармійськ перейменовано у м.Покровськ. Місцем реєстрації позивача до березня 2017 року включно було місто Донецьк, а з квітня 2017 року м.Покровськ. Поряд з цим відповідач залишив поза увагою той факт, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону.

З огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI позивача звільнено від виконання зобов'язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 цього Закону, у тому числі передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті. Станом на час прийняття рішення посадовими особами податкового органу приписи Закону № 2464-VI щодо звільнення певної категорії платників єдиного соціального внеску від виконання обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону, є чинними. З урахуванням цього позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає скасуванню.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначає про безпідставність непритягнення платника до відповідальності у зв'язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII внесено зміни до Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII) та виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669-VII та скасовано пункт 9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, зокрема, щодо звільнення від виконання обов'язків платників єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, які перебувають на обліку в контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, а також щодо списання недоїмки, що виникла у таких платників єдиного внеску.

Крім того, податковий орган вказує, що позивач мав право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу, а наявність сертифікату ТТП України, на думку відповідача, є лише підставою для отримання розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу. Просив відмовити в позовних вимогах в повному обсязі.

У відповіді на відзив відповідача позивач вказує, що він є суб'єктом правовідносин, який підпадає під застосування розділу 8 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, у силу тієї обставини, що він перебуває на обліку в податковому органі, розміщеному на території населеного пункту, включеного до відповідного затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку проведення антитерористичної операції. Вказує, що спір йде про звільнення від сплати єдиного соціального внеску та від відповідальності за порушення строків його сплати, а не про надання відстрочення/розстрочення його сплати та сертифікат Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин не обмежується нормами Податкового кодексу України, як це виходить з відзиву на позов відповідача. Зазначає, що неподання позивачем заяви про звільнення від обов'язків, передбачених Законом № 2464-VI, не є підставою для застосування штрафних санкцій за несплату чи несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, оскільки строк на подання відповідної заяви, тридцять календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, не розпочався.

Ухвалою суду від 30 січня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.02.2018 року.

22.02.2018 року у підготовчому засідання оголошено перерву до 27.03.2018 року.

27.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 квітня 2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь»- металургійний завод» (, місцезнаходження: 85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, 106А) пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації 09.08.2002 року, та в даних правовідносинах, у відповідності до вимог ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний особисто здійснювати свої права та обовязки.

Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, задекларованого у звітах за період жовтень 2016 року квітень 2017 року, за результатами якої складено акт №1136/28-10-47-6/30939178 від 25.10.2017 року.

Вказаною перевіркою встановлено порушення ч.8 ст. 9 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VІ, п.п. 6 п. 4 розділу ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну від 20.04.2015 року № 449, зареєстрованої в Мінюсті 07.05.2015 року за №508/26953, а саме несвоєчасна сплата сум єдиного внеску в період 21.10.2016 року по 10.05.2017 року у розмірі 81 631 277,99 грн.. нараховані платником за звітні періоди жовтень 2016 року по квітень 2017 року.

На підставі зазначеного акту винесено спірне рішення № від 25.10.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано штраф 20% до 01 січня 2015 року за період з 21 жовтня 2016 року до 10 травня 2017 року у розмірі 4 574 985,85 гривні та нарахована пеня у розмірі 475 777,60 гривні, в загальній сумі 5 050 763,45 грн. Спірне рішення позивачем оскаржено до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарги рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25.10.2017 року № залишено без змін, скаргу ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» від 03.11.2017 року №04/311 задоволено частково. Офісу великих платників податків ДФС приписано винести та направити нове рішення, відповідно до вимог чинного законодавства. З пояснень представника відповідача вбачається, що нове рішення податковим органом зі спірного питання не приймалось.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту:

« 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Враховуючи викладене, суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населенного пункту, де проводилася така операція.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення податкового органу прийняте 25 жовтня 2017 року відповідно до частини десятої, яка передбачає нарахування пені за кожний день прострочення платежу, та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VІ, яка передбачає накладення штрафу, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

У межах спірних відносин накладення штрафу та нарахування пені відбулося за період з 21 жовтня 2016 року до 10 травня 2017 року, тобто за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21 жовтня 2016 року до 10 травня 2017 року є протиправним.

Водночас суд зазначає, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Суд виходить з того, що пункт 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ є чинним на цей час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення або викладення в новій редакції тощо пункту 9-4 розділу VIII цього Закону не внесені, чим спростовуються доводи податкового органу щодо втрати чинності положень цього пункту.

Безпідставними є також посилання податкового органу на неподання позивачем у порядку Закону № 2464-VІ заяви про звільнення від обов'язків, передбачених цим Законом, з огляду на те, що антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, триває, спірне рішення прийняте в період проведення цієї операції. Крім того, відповідальність урегульована окремою нормою цього пункту. Вимоги щодо заяви платника єдиного внеску як підстави для звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 цього Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення атитерористичної операції, не можна виривати з контексту норми, яка вимагає системного аналізу положень у сукупності статей 6, 25 та пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ. Необхідність подання заяви обумовлена низкою підстав, зокрема визнання безнадійною недоїмки, яка підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Можливість подання такої заяви має місце виключно після закінчення антитерористичної операції. Натомість, звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі, в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення, оскільки норма встановлює «незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій» та вона адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.

На відміну від звільнення від виконання обовязків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, незастосування до платників єдиного внеску, зазначених в абз. 1 п. 9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464, відповідальності, штрафних та фінансових санкцій за невиконання обовязків платника єдиного внеску законодавець не обумовлював додатковими умовами, зокрема необхідністю подання відповідної заяви чи отриманням сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України.

Податковим органом застосовано штрафні санкції та пеню, що є відповідальністю за невиконання(неналежне виконання) зобов'язань зі сплати єдиного внеску.

Стаття 10 Закону України № 1669 передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобовязань є наявність у такого субєкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

Таким чином Сертифікат ТПП є документом, що засвідчує настання обставин непереборної сили при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів.

Так, Сертифікатом №3362/05-4 від 26 вересня 2014 року Торгово-промисловою палатою засвідчено настання обставин непереборної сили з 01 серпня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів.(а.с.26-27)

Тобто, Торгово-промисловою палатою засвідчено настання обставин непереборної сили у здійснені позивачем господарської діяльності з 01.08.2014 року.

Отже, в силу положень абз. 3 п. 9-4 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 та норм ст. 10 Закону №1669 відповідальність, штрафні та фінансові санкції, за невиконання обовязків платника єдиного внеску впродовж спірного періоду до ПАТ «Донецьксталь»- металургійний завод» не застосовуються.

З огляду на зазначене, спірне рішення Запорізького управління офісу ВПП ДФС № від 25.10.2017 року про застосування штрафних санкцій та пені підлягає скасуванню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин і зібраних доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності та законності прийнятого рішення Запорізького управління офісу ВПП ДФС № від 25.10.2017 року про застосування штрафних санкцій та пені, у звязку з чим воно підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 90, 139, 243-244, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» (, місцезнаходження: 85300, Донецька область, м.Покровськ, вул. Торгівельна, 106А) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г) про визнання протиправним та скасування рішення № від 25.10.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 5 050 763,45 грн. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 25.10.2017 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 5 050 763,45 грн.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» (, місцезнаходження: 85300, Донецька область, м.Покровськ, вул. Торгівельна, 106А) судовий збір у сумі 75 761 гривень 45 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 квітня 2018 року. Повний текст судового рішення складено 27 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Мозговая Н.А.