Справа № 754/16104/17
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/26/18
РІШЕННЯ
Іменем України
03 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Галась І.А.
при секретарі Дмитрієвій А.А.
у відсутності сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він (позивач) проходив військову службу в лавах Збройних сил СРСР в це період з 30.12.1983 р. по 24.12.1985 р. приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.

З 17.03.2015 р. позивачу довічно встановлено другу групу інвалідності, у зв`язку з пораненням та його наслідками, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велись бойові дії, що підтверджуються довідкою до Акту огляду МСЕК від 17.03.2015 р.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» позивач звернувся з відповідною заявою до уповноваженого органу, яким є Київський військовий комісаріат про направлення поданих ним документів до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України для призначення та виплати ому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратногопрожткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, надавши усі необхідні для призначення допомоги документи.

Листом за вих. №ВСЗ/1974 від 23.10.017 р. уповноважений орган ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що не вбачає законних підстав для виплати йому (позивачу) одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», оскільки інвалідність встановлена понад тримісячний термін після звільнення його з військової служби, як передбачено Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначені дії Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України вважає протиправними.

З урахуванням вищевикладеного, просить суд: 1) визнати протиправними дії Київського військового комісаріату Міністерства оборони України щодо відмови позивачу у направленні поданих ним документів до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» ; 2) зобов`язати Київський військовий комісаріат Міністерства оборони України направити подані позивачем документи до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України, щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Представник позивача заявлені вимоги до Київського міського військового комісаріату підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та уточненнях до неї, наданих у справу доказах. При цьому, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суб`єкт владних повноважень не повідомив, хоча про час, дату й місце його проведення Київський міський військовий комісаріат повідомлявся завчасно й належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Будь-яких заяв клопотань, а також відзиву на позов зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило.
Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Так, суд дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано,обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії),безсторонньо (неупереджено),добросовісно,розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації,пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія),з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Судом встановлено, що в період з 30.12.1983 р. по 24.12.1985 р. ОСОБА_1 проходив військову службу на території Республіки Афганістан в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 17.10.2017 р. №3895 Деснянського районного у м. Києві військового комісаріату Міністерства оборони України (а.с.25).
Згідно з Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, протокол №130 від 23.02.2009 р. поранення та його наслідки молодшого сержанта у відставці ОСОБА_1 , поранення: множинне осколкове поранення голови, ЗЧМТ, контузія, яке згідно з акту судово-медичного дослідження №30/В Київського міського бюро судово-медичної експертизи від 30.12.08 р., призвело до утворення рубців на шкіри голови, правого плеча та тулуба розміром від 3,2 х0,5 см. до 12,9 х1,9 см. і згідно заключення Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1 від 11.02.09 до: «Органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з вираженими змінами особистості, інтелектуально-мнестичним зниженням, посткомоційному синдрому», - поранення та його наслідками, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.32).

ОСОБА_1 згідно Довідки до Акта огляду МСЕК серії КА-2 №004596 від 17.03.09 р. огляд: первинний, встановлено другу групу інвалідності, у зв`язку з пораненням та його наслідками, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де ведись бойові дії (а.с.26).

Згідно Довідки до Акта огляду МСЕК серії КВ-1 №014180 від 16.03.2010 р. ОСОБА_1 , огляд повторний, встановлено другу групу інвалідності, у зв`язку з пораненням та його наслідками, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де ведись бойові дії (а.с.29).

Згідно Довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААА №145221 від 22.03.2011 р. ОСОБА_1 , огляд: повторно, встановлено другу групу інвалідності, у зв`язку з пораненням та його наслідками, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де ведись бойові дії (а.с.28).

Згідно Довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААА №801795 від 19.03.2013 р. ОСОБА_1 , огляд: повторний, встановлено другу групу інвалідності, у зв`язку з пораненням та його наслідками, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де ведись бойові дії (а.с.29).

Згідно Довідки до Акта огляду МСЕК серії АВ №0414937 від 17.03.2015 р. ОСОБА_1 , огляд: повторний, довічно встановлено другу групу інвалідності, у зв`язку з пораненням та його наслідками, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де ведись бойові дії (а.с.30).

17.10.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до уповноваженого органу, яким є Київський військовий комісаріат про направлення поданих ним документів до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратногопрожткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, надавши усі необхідні для призначення допомоги документи.

Листом від 23.10.2017 р. № ВСЗ/1974 ТВО військового комісара Київського міського військового комісаріату ОСОБА_2 позивача повідомлено, про те, що враховуючи те, що позивач був звільнений з військової служби 25.12.1985 р. (військовий квиток НОМЕР_2 від 01.10.198), а 2 група інвалідності (первинно) отримана 16.03.2009 р., тобто через 24 роки після звільнення, то для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975 законних підстав немає (а.с.33).

Не погоджуючись із зазначеним листом ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 4 липня 2012 року № 5040-VI (далі - Закон № 5040-VI),постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975), постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» (далі - Постанова № 499), постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про затвердження Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393).
Частиною 5 статті 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі в Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною статті 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що він поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.
Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Підпунктом «б» частини 1 статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ у редакції Закону № 5040-VI передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.
Пунктом 2 Постанови № 975, яка набрала законної сили з 24 січня 2014 року, встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1331; допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.
Пунктом 11 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові i місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів i зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів i зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно пунктів 12, 13 Постанови № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Викладені правові норми кореспондуються з положеннями пункту 7 Постанови № 499.
Пунктом 2 Постанови № 499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком.
Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що у питаннях соціального захисту військовослужбовці Збройних сил СРСР прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.
Право особи на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, виникає з дня встановлення інвалідності, що визначається датою, вказаною в довідці МСЕК, і обов`язок щодо забезпечення його реалізації шляхом прийняття відповідного рішення покладено на Міністерство оборони України.
При цьому, згідно з пунктом 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, зважаючи, що не направлення відповідачем у визначеному законодавством порядку, пакету документів позивача щодо розгляду питання про можливість призначення одноразової грошової допомоги, порушує права позивача на прийняття рішення розпорядником бюджетних коштів про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ) у направленні поданих ним документів до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України, щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат направити подані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ) документи до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України, надавши також свій висновок щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності другої групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: