Справа № 818/1012/18
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 р. Справа № 818/1012/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління поліції охорони в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовною заявою до Управління поліції охорони в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною відмову управління поліції охорони в Сумській області у виплаті одноразової грошової допомоги, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби за повні 15 років служби у відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з розрахунку 25 % місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до 17.11.2017 ОСОБА_1 проходив службу в органах державної служби охорони, міліції, а пізніше Національної поліції, звідки звільнився 17.11.2017. Вислуга на момент звільнення становить 15 років 21 день. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після звільнення зі служби за власним бажанням позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Звернувшись до відповідача із заявою про здійснення розрахунку та виплати вказаної допомоги, отримав відмову, мотивовану тим, що на момент звільнення ОСОБА_1 не досяг встановленої законом вислуги для пенсії 23 роки і 6 місяців і більше, а отже не набув права на пенсію, в звязку із чим не підлягає нарахуванню одноразова допомога.

05.04.2018 відповідач подав до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечує та зазначив, що частиною 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Абзацом 4 п. 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, передбачено, що особам, які звільняються зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Обов'язковою умовою права на отримання грошової допомоги є набуття права на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до абз. 9 п. "а" ст. 12 Закону, пенсія за вислугу років призначається з 01.10.2017 по 30.09.2018 особам, які на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Ухвалою суду від 27.03.2018 відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та письмові пояснення сторін, викладені у позові та відзиві, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що з 25.03.2004 по 17.11.2017 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та органах Національної поліції України, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 10).

Наказом від 16.11.2017 № 382 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби з посади молодшого інспектора взводу реагування № 1 батальйону Управління поліції охорони в Сумській області з 17.11.2017. Вислуга на день звільнення у календарному обчисленні складає 15 років 00 місяців 21 день (а.с. 13).

У грудні 2017 позивач звернувся до управління поліції охорони в Сумській області із заявою від 15.12.2017, у якій просив на підставі ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" здійснити розрахунок та провести виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 13 років служби.

Листом від 29.12.2017 № 2712/43/38/1/01/-2017 управління поліції охорони в Сумській області відмовило у виплаті вищевказаної грошової допомоги, посилаючись на те, що відповідно до абз. 9 п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на отримання допомоги мають особи, які на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше, тобто набули право на пенсію (а.с. 12).

Згідно з довідкою управління поліції охорони в Сумській області від 22.11.2017 № 37 одноразова грошова допомога ОСОБА_1 не виплачувалась (а.с. 14).

Суд не погоджується із такою позицією Управління поліції охорони в Сумській області з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".

Згідно з ч. 1 ст. Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на довічну пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України.

Стаття 1-2 вказаного Закону визначає, які особи мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону.

Так, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п'ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту (п. "б" ст. 1-2).

Згідно з п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).

Абзацом 4 пункту 10 Постанови № 393 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що пункт 10 Постанови № 393 не пов'язує виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію.

Враховуючи те, що на день звільнення ОСОБА_1 його вислуга у календарному обчисленні складає 15 років 21 день, не набуття позивачем права на пенсію не унеможливлює отримання ним одноразової грошової допомоги, згідно з Постановою № 393.

Таким чином відповідач, протиправно, всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, не нарахував та не виплатив ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 09.06.2015 у справі №804/3649/13-а.

Відповідно до ч. ч. 5-6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування та виплатити одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за повні 15 років з розрахунку 25 % місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління поліції охорони в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління поліції охорони в Сумській області у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1.

Зобов'язати управління поліції охорони в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби за повні 15 років служби у відповідності до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 з розрахунку 25 % місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.04.2018.

Суддя С.М. Гелета