Справа № 343/473/18
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/473/18
Провадження №: 2-а/0343/29/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківської області ОСОБА_2 про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківської області ОСОБА_2 у якому оскаржила постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківської області ОСОБА_2 від 23.11.2017 року № 162/1009/m. 6/2017. Разом з позовом позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з постановою головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 23.11.2017 року № 162/1009/m. 6/2017 її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 грн. Зазначає, що оспорюваною постановою її визнано винною у тому, що вона розпочала будівництво господарської будівлі у травні 2017 року без направленого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки вона прийнята з порушенням вимог Кодексу про адміністративні правопорушення України. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, та оскаржувана постанова складені відповідачем без її присутності, оскільки її не повідомлялось про розгляд даних матеріалів щодо її дій, які розцінені як скоєння правопорушення. А це не відповідає вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП. Про існування даної постанови вона дізналась 23.02.2018 року, після того як отримала з Долинського районного відділу виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження відносно неї від 20.02.2018 року за № ВП № 55839974, згідно якої вона мала сплатити штраф на користь держави в сумі 8500 гривень.

Позивачка в судове засідання не прибула.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, від нього поступила заява про розгляд справи за його відсутності, де останнім зазначено, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідача у судове засідання не зявився, подав клопотання про залишення позову без розгляду, вказавши, що розгляд клопотання проводити за його відсутності, у випадку відмови задоволення клопотання, зазначає клопотання про відкладення розгляду справи, яке, виходячи з вимог ч.3 ст. 268 та ст. 286 КАС України, судом відхилено. Відзив на позов суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом, 23.11.2018 року головним інспектором будівельного нагляду управління ДАБІ ОСОБА_2 винесено постанову № 162/1009/м.6/2017 у справі про адміністративне правопорушення і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 гривень.

Згідно з постановою позивачка визнана винною у тому, що розпочато будівництво господарської будівлі у травні 2017 (зведено стіни зі шлакоблоків, змонтовано стропильну систему) без направленого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Підставою для прийняття постанови стали акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с.10-23).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовником проведення перевірки може бути суб'єкт містобудування згідно поданої заяви.

Із замовленням на проведення перевірки, у розумінні вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" ОСОБА_1 не зверталася.

Крім того, під час проведення перевірки позивача не було, а тому інформація, яка міститься в документах (акті перевірки, приписі, протоколі та постанові) в частині відмови від підпису та отримання документів не відповідає дійсності.

В приписі, який був складений відповідачем 04.10. 2017 року про усунення порушення вимог законодавства, ОСОБА_1 зобов'язано на протязі двох місяців з дня винесення припису усунути зазначені порушення, тобто до 04.12.2017 року. Того ж дня, 04.10.2017 року, відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1. була присутня під час складання протоколу, але від підпису відмовилася.

Відповідно до вимог закону, а саме: п. 3 ст. 278 КУпАП, посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи належно повідомлена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи.

При винесенні постанови по справі відповідач не перевірив те, чи належним чином ОСОБА_1 повідомлена про розгляд справи, тому позивач не мав можливості подати свої заперечення та докази невинуватості, а також правовстановлюючі документи на даний об'єкт.

Таким чином, постанова № 162/1009/m.6/2017 від 23.11.2017 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, а також іншими документами.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п.1 ч.1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" у оскаржуваній постанові не міститься.

Окрім цього, всупереч п. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не представлено суду жодних доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови чи заперечень на доводи позивача щодо неправомірності такої.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що обставини зазначені в оскаржуваній постанові 23.11.2017 року про те, що вона нібито відмовилася від підписання і отримання примірника постанови не відповідає дійсності, оскільки вона була відсутня під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови. В тексті постанови не зазначено, що вона винесена в її присутності. Про винесення вказаної постанови від 23.11.2017 року її не було відомо до 23.02.2018 року, до отримання з Долинського районного відділу виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження відносно неї від 20.02.2018 року за № ВП № 55839974, згідно якої вона мала сплатити штраф на користь держави в сумі 8500 гривень (а.с.25).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 була відсутня при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення 04.10.2017 року, а про винесення постанови № 162/1009/m. 6/2017 від 23.11.2017 року дізналася лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження - 23.02.2018 року, тому не мала обєктивної можливості оскаржити її у встановлений законом строк, суд приходить до переконання, що строк оскарження вказаної постанови пропущений нею з поважних причин та підлягає поновленню.

Таким чином, постанова № 162/1009/m. 6/2017 від 23.11.2017 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 9, 96, 247, 256, 258, 283, 287 КУпАП, керуючись ст.ст. 241-246, 268,286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення головного інспектора будівельного нагляду управління державної архітектурно будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 23.11.2017 року № 162/1009/m. 6/2017 визнати протиправною та скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Позивачка: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька с.Старий Мізунь вул.І.Франка 48 Долинського району Івано-Франківської області 77543.

Відповідач: Головний інспектор будівельного нагляду Управління державної будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, м.Івано-Франківськ вул.І.Франка 4, 76000.

Суддя:

Повний зміст рішення складено 27 квітня 2018 року.