Справа № 826/15181/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2018 року

Київ

справа №826/15181/17

адміністративне провадження №А/9901/137/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Стрелець Т.Г., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центральної виборчої комісії на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Центральної виборчої комісії, Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - ЦВК), Голови ЦВК ОСОБА_4, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Голови ЦВК ОСОБА_4 та ЦВК щодо не розгляду по суті пропозицій, викладених у депутатському зверненні Народного депутата України ОСОБА_3 від 19 жовтня 2017 року №19/10-17 (далі - депутатське звернення №19/10-17);

зобов'язати ЦВК розглянути пропозиції по суті, викладені у депутатському зверненні №19/10-17, та прийняти рішення за результатом цього розгляду;

скасувати постанову ЦВК від 13 жовтня 2017 року №222 «Про перші вибори депутатів сільської, селищної рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільського, селищного голів 24 грудня 2017 року» та зобов'язати ЦВК відкласти розгляд питання щодо призначення перших виборів Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області на час після набрання законної сили судовим рішенням у справі №467/998/17 за позовом ОСОБА_5 до Арбузинської селищної ради про визнання рішення від 10 серпня 2017 року №2 «Про добровільне об'єднання територіальних громад» протиправним та його скасування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року повернуто позовну заяву ОСОБА_3 в частині позовних вимог про скасування постанови ЦВК від 13 жовтня 2017 року №222 «Про перші вибори депутатів сільської, селищної рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільського, селищного голів 24 грудня 2017 року» та зобов'язання ЦВК відкласти розгляд питання щодо призначення перших виборів Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області на час після набрання законної сили судовим рішенням у справі №467/998/17 за позовом ОСОБА_5 до Арбузинської селищної ради про визнання рішення від 10 серпня 2017 року №2 «Про добровільне об'єднання територіальних громад» протиправним та його скасування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року відкрито провадження у справі в іншій частині позовних вимог ОСОБА_3

17 січня 2018 року представником позивача до Окружного адміністративного суду міста Києва подано клопотання про передачу цієї справи за підсудністю на розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до частини другої статті 22 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення з клопотанням), справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності ЦВК підсудні Київському апеляційному адміністративному суду як суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2018 року справу передано на розгляд за підсудністю Київському апеляційному адміністративному суду.

6 березня 2018 року матеріали адміністративної справи надійшли до Київського апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року, постановленою ним як судом першої інстанції, справу передано Окружному адміністративному суду міста Києва для розгляду за підсудністю, встановленою частиною першою статті 27 КАС України.

27 березня 2018 року ЦВК подано апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року у цій справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду щодо непідсудності справи Київському апеляційному адміністративному суду суперечить нормам КАС України. Скаржник зазначає, що частиною другою статті 22 КАС України, яка встановлює загальні правила визначення адміністративної юрисдикції, передбачено, що Київському апеляційному адміністративному суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності Центральної виборчої комісії (окрім визначених частиною четвертою цієї статті), дій кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб. Крім того, статтею 273 КАС України визначено, що рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до Київського апеляційного адміністративного суду. Також, скаржник наголошує, що предметом адміністративного позову не є оскарження нормативно-правових актів, тому дана справа, в силу вимог частини першої статті 27 КАС України, не відноситься до виключної підсудності Окружного адміністративного суду міста Києва.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення і скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України до основних засад (принципів) адміністративного судочинства віднесено, серед іншого, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Частиною другою статті 23 КАС України встановлено, що у випадках, визначених цим Кодексом, Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції судові рішення апеляційного адміністративного суду.

Таким чином, Верховний Суд здійснює апеляційний перегляд судових рішень апеляційних судів, ухвалених ними як судами першої інстанції.

Відповідно до статті 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з частиною першою статті 22 КАС України, місцеві адміністративні суди вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Частиною другою статті 22 КАС України встановлено, що Київському апеляційному адміністративному суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності Центральної виборчої комісії (окрім визначених частиною четвертою цієї статті), дій кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб.

Водночас, це загальне правило повинно застосовуватись у взаємозв'язку з нормами параграфу 3 Глави 2 КАС України, якими визначено територіальну юрисдикцію адміністративних судів.

Частиною третьою статті 27 КАС України передбачено, що підсудність окремних категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Враховуючи конституційно закріплений принцип територіальності судоустрою, саме територіальна юрисдикція і її складова - виключна підсудність, є визначальними для встановлення компетентного суду, який повинен вирішувати спори за участю Центральної виборчої комісії як суд першої інстанції.

Частиною третьою статті 273 КАС України визначено, що рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до Київського апеляційного адміністративного суду.

Частиною сьомою статті 277 КАС України встановлено, що дії кандидатів на пост Президента України, їхніх довірених осіб оскаржуються до Київського апеляційного адміністративного суду.

Системний аналіз наведених норм КАС України дає підстави для висновків, що Київському апеляційному адміністративному суду, як суду першої інстанції, підсудні справи щодо оскарження лише тих рішень, дій чи бездіяльності Центральної виборчої комісії, які окремо визначені у КАС України.

До таких справ не віднесено оскарження рішень, дій, бездіяльності ЦВК чи її посадових осіб, які прийнято, вчинено (допущено) поза межами виборчого процесу.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України від 14 липня 2015 року №595-VIII «Про місцеві вибори», виборчий процес місцевих виборів (надалі - виборчий процес) - це здійснення суб'єктами виборчого процесу відповідних місцевих виборів, визначеними у статті 12 цього Закону, виборчих процедур, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною другою зазначеної статті, початок виборчого процесу оголошується відповідною виборчою комісією у строки та в порядку, визначені цим Законом.

У той же час, оскаржена бездіяльність відповідачів стосується невчинення дій щодо розгляду депутатського звернення з пропозицією скасувати постанову ЦВК від 13 жовтня 2017 №222 «Про перші вибори депутатів сільської, селищної рад об'єднаних територіальних громад і відповідних сільського, селищного голів 24 грудня 2017 року», якою призначено на неділю, 24 грудня 2017 року, перші вибори депутатів сільської, селищної рад обєднаних територіальних громад і відповідних сільського, селищного голів за переліком згідно з додатками, та оголошено з 4 листопада 2017 року початок виборчого процесу.

Дане звернення подане позивачем до моменту призначення виборів та оголошення початку виборчого процесу (19 жовтня 2017 року), тому, оскаржена бездіяльність відповідачів не може вважатись такою, що була допущена ними в межах виборчого процесу.

Крім того, позивач у позовній заяві безпосередньо зазначив, що заявлений ним адміністративний позов не стосується рішень, дій чи бездіяльності відповідачів, прийнятих, вчинених (допущених) в межах виборчого процесу.

Отже, у Київського апеляційного адміністративного суду були визначені КАС України підстави для передачі справи на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва.

При цьому, колегія суддів не погоджується із застосуванням в оскаржуваній ухвалі до спірних правовідносин норм частини першої статті 27 КАС України, якою врегульовано випадки виключної підсудності.

Так, відповідно до вказаної норми, адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб'єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб'єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб'єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

В той же час, предметом заявленого адміністративного позову є визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання його вчинити певні дії, тому, даний позов не стосується оскарження будь-яких нормативно-правових актів.

Згідно з частиною першою статті 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позивач, скориставшись правом вибору альтернативної підсудності, подав адміністративний позов до Окружного адміністративного суду міста Києва, який є судом за місцезнаходженням відповідача.

За вказаних обставин, справа підлягає розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва за правилами визначення підсудності, встановленими статтею 25 КАС України, а не статтею 27 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує, що зазначене порушення Київським апеляційним адміністративним судом норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення справи і не може слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення відповідно до частини другої статті 317 КАС України.

За приписами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ЦВК та скасування оскаржуваної ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року.

Керуючись статями 292, 294, 308, 312, 315-316 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центральної виборчої комісії залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Центральної виборчої комісії, Голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець