Справа № 803/188/18
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2792/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_2,

час ухвалення рішення не вказано,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 14 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив визнати незаконною та протиправною відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та зобовязати призначити і виплачувати з 19 вересня 2017 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб з розрахунку вислуги років 24 роки на момент звільнення з військової служби.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що при обрахунку розміру вислуги років на момент звільнення відповідачем порушено вимоги частини другої статті 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, оскільки не враховано часу навчання в цивільному вищому навчальному закладі, зокрема в Луцькому державному педагогічному інституті імені ОСОБА_3.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки після закінчення Луцького державного педагогічного інституту імені ОСОБА_3 позивачу не було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання, то період навчання у вищезазначеному начальному закладі не може бути зараховано до вислуги років для призначення пенсії.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу навчання(незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах особам офіцерського складу можливе: у разі присвоєння громадянам після їх закінчення офіцерського(спеціального) звання до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України; якщо здобутий саме в цих навчальних закладах освітньо-кваліфікаційний рівень(бакалавр, спеціаліст, магістр) дозволив прийняти громадян на військову службу осіб офіцерського складу з одночасним присвоєнням їм першого офіцерського звання та призначення на штатні посади, які комплектуються особам офіцерського складу.

У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів(п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, з 01 вересня 1986 року по 26 червня 1987 року та з 07 травня 1989 року по 02 липня 1993 року ОСОБА_1 навчався у Луцькому державному педагогічному інституті імені ОСОБА_3, після закінчення якого йому присвоєно кваліфікацію Вчитель математики та фізики та видано диплом спеціаліста(а.с.13-14).

З 1987 року по 1989 рік позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах України(а.с.8-9).

Наказом Служби безпеки України від 29 жовтня 1998 року №1027-ОС ОСОБА_1 було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання лейтенант та прийнято його на кадрову військову службу в Службу безпеки України з 09 листопада 1998 року.

Наказом Управління Служби безпеки України у Волинській області від 14 вересня 2017 року №212-ОС виключено із списків особового складу підполковника ОСОБА_1, у розпорядженні начальника Управління по посаді головного спеціаліста (майор) Управління Служби безпеки України у Волинській області, який звільнений з військової служби наказом Служби безпеки України від 02 вересня 2017 року №1040-ОС за підпунктом а пункту 61, підпунктом б пункту 63 та підпунктом б пункту 88-1 (за станом здоровя непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час), у запас Служби безпеки України, з правом носіння військової форми одягу, з 18 вересня 2017 року(а.с.12). Вислуга років станом на 10 серпня 2017 року складає: календарна 23 роки 00 місяців 21 день (в тому числі навчання у вищому навчальному закладі 02 роки 05 місяців 26 днів), пільгова 01 рік 00 місяців 27 днів, загальна 24 роки 01 місяць 18 днів.

27 вересня 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб з розрахунку вислуги років 24 роки 01 місяць 18 днів, на момент звільнення з військової служби(а.с.6). Однак, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 02 листопада 2017 року №6585/02-60-39 відмовило позивачу у зарахуванні до вислуги років періоду навчання у Луцькому державному педагогічному інституті імені ОСОБА_3, посилаючись на те, що офіцерське (спеціальне) звання до вступу на військову службу після закінчення навчального закладу йому не присвоювалося(а.с.15).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно із п. «а» ч. 1 ст. 12 цього ж Закону пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 вищевказаного Закону до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно із пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців. До вислуги років осіб, зазначених у пункті ж статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, додатково зараховується час безперервної роботи (з дня призначення після звільнення із служби в органах внутрішніх справ (міліції) на посадах у Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах), що заміщуються державними службовцями, а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми права та особливий статус осіб, які мають право на пенсію військовослужбовця, колегія суддів приходить до висновку про те, що до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 10 березня 2015 року № 21-411а14, а саме зазначено, що «у тексті норми права, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розділові знаки і сполучник «також» у сполученні з «а» вказують, що обставини, викладені після сполучника, мають таке саме значення, як і викладені до зазначеного сполучника. Тобто додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Виходячи з синтаксичної структури речення додатково до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, зазначених у статті 17 вказаного вище Закону, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Щодо доводів апелянта про те, що у вищевказаній постанові дана правова оцінка та висловлена правова позиція з приводу обставин, які істотно відрізняються від обставин адміністративного позову ОСОБА_1, оскільки у справі, що розглядалася Верховним Судом України позивач після закінчення педучилища отримав диплом молодшого спеціаліста, а ОСОБА_1 після закінчення інституту отримав диплом спеціаліста, то колегія суддів вважає їх помилковими, оскільки ступінь вищої освіти має значення при прийнятті на військову службу осіб офіцерського складу та присвоєнні офіцерського звання, а не при зарахуванні до вислуги років при призначенні пенсії як військовослужбовцю часу навчання у цивільному вищому навчальному закладі.

З наявного в матеріалах справи витягу з наказу Управління Служби безпеки України у Волинській області № 212-ОС від 14 вересня 2017 року слідує, що позивач виключений зі списків особового складу за станом здоровя та вислуга років на 10 серпня 2017 року складає: календарна 23 роки 00 місяців 21 день(в тому числі навчання у вищому навчальному закладі 02 роки 05 місяців 26 днів), пільгова 01 рік 00 місяців 27 днів, загальна 24 роки 01 місяць 18 днів(а.с.12).

Також, в процесі судового розгляду встановлено, що позивач закінчив навчання у Луцькому державному педагогічному інституті ім. Лесі Українки 02 липня 1993 року, який у 1991 році відповідно до ст. 34 Закону України «Про освіту» був вищим навчальним закладом.

При цьому, спеціальне звання «лейтенант» позивачу присвоєно лише наказом СБУ від 29 жовтня 1998 року № 1027ОС, після прийняття на службу.

Щодо покликання апелянта на лист УСБУ у Волинській області від 01 березня 2018 року, то з огляду на вищенаведені правові висновки, він не спростовує правомірність дій та рішення відповідача у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки після закінчення цивільного вищого навчального закладу позивачу не було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання, то таке навчання не може бути зараховано до вислуги років для призначення пенсії йому як військовослужбовцю, а тому відмова відповідача у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб є правомірною.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у справі № 803/188/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6