Справа № 564/644/18
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/644/18

26 квітня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача - не з'явився

представника позивача - не з'явився

представника відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/644/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Якимович Р.О. (м.Львів Львівської області, вул.Перфецького 19) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 17.03.2018 року серії БР №860557

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2018 року на 58 км +100м автодороги Львів-Краковець, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інспектором взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, винесено постанову серії БР №860557 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 17.03.2018 року о 23:58 год. на 58 км +100м автодороги Львів-Краковець ОСОБА_1 рухався на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п.п.11.4 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Якимович Р.О. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 17.03.2018 року серії БР №860557. У своїй позовній заяві просить суд визнати оскаржувану постанову незаконною і закрити провадження по справі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідач правом на подання заперечень на позов не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви та пояснень представника позивача, постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки ним не було здійснено виїзду на смугу зустрічного руху транспорту, доказів зворотного відповідачем ні при винесенні оскаржуваної постанови, ні за час розгляду даної справи у суді.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 11.4 Правил дорожнього руху України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Посилання позивача на відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, судом не приймаються до уваги, оскільки, відповідно до ч.5 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху протокол про адміністративне правопорушення не складається навіть у випадку, коли особа оспорює допущене правопорушення та/або адміністративне стягнення, яке на неї накладається.

Доказів допущення особою, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення, інших порушень вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення позивачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

У відповідності до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, згідно ст.10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідачем не подано суду доказів на підтвердження того, що 17.03.2018 року о 23:58 год. на 58 км +100м автодороги Львів-Краковець ОСОБА_1 рухався на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, та здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Водночас, і самим позивачем не подано суду доказів відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином, визнавати встановленим факт відсутності у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, підстави відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1,2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови від 17.03.2018 року серії БР №860557 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та направлення справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 на новий розгляд.

Враховуючи викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Якимович Р.О. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 17.03.2018 року серії БР №860557 задоволити частково.

Скасувати постанову від 17.03.2018 року серії БР №860557 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 направити до на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Львівській області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ. В. Левчук