Справа № 805/4388/17-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р. Справа№805/4388/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., за участі секретаря судового засідання Гришиної А,А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , до Військової частини НОМЕР_1 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Східний територіальний відділ пожежної безпеки Міністерства оборони України, про визнання протиправними та скасування наказів, і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
12 грудня 2017 року позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , звернулися до суду з адміністративним позовом до відповідача, Військової частини НОМЕР_1 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Східний територіальний відділ пожежної безпеки Міністерства оборони України, про :
- визнання протиправними та скасування розділу 3 наказу №383 від 31.10.2017 та розділу 4 наказу №387 від 31.10.2017 військової частини НОМЕР_1 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Міністерства оборони України відносно позивачів;
- зобов`язання відповідача сплатити позивачам в повному обсязі премію за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2017 року та щомісячну додаткову грошову винагороду за жовтень 2017 року.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач безпідставно, без врахування всіх обставин, в супереч постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010, наказам Міністерства оборони України №550 від 24.10.2016 та №260 від 11.12.2008, позбавив позивачів додаткової грошової винагороди та премії. Позивачі стверджували, що перевірка пожежного взводу була проведена в той час, коли весь особовий склад перебував за межами м. Маріуполя, а тому не може свідчить про боєздатність пожежного взводу. Також позивачі вказували на те, що згідно пункту 10 «Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженою наказом Міністра оборони України №550 від 24 жовтня 2016 року, командир військової частини має право зменшувати розмір винагороди, а не позбавляти цієї винагороди повністю. Позивачі також покликалися на те, що згідно пункту 31.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року, командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю в строго визначених випадках, але позивачі не підпадали не під жоден із них.
Відповідач позов не визнав, у відзиву на адміністративний позов просив відмовити у його задоволенні з наступних підстав. Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №362/1 від 26.10.2017 на військовослужбовців пожежного взводу було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження про неповну службову відповідальність» на підставі акту проведення планової перевірки №584 від 25.10.2017, та відповідно до пункту 31.6 розділу ХХХІ наказу Міністра оборони України №260 від 11.06.2008 знято премію та щомісячне грошове забезпечення.
15 грудня 2017 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 16 січня 2018 року.
16 січня 2018 року за клопотанням відповідача підготовче засідання було відкладено до 6 лютого 2018 року та витребувані докази від Військової частини НОМЕР_1 .
6 лютого 2018 року ухвалою суду було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.
20 лютого 2018 року розгляд справи було відкладено на 13 березня 2018 року у зв`язку з неявкою сторін.
13 березня 2018 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 14 березня 2018 року.
14 березня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 4 квітня 2018 року.
4 квітня 2018 року у судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконфкренції, представники сторін надали пояснення аналогічні викладеним в письмових заявах по суті справи.
Представник позивачів додатково пояснив, що, на його думку, наказ №362/1 від 26 жовтня 2017 року був виданий після того, як позивачі подали позов до суду. На це вказує номер наказу «через дріб», тоді як до цього наказу, так і після накази нумеруються послідовно. Згаданий наказ не доводився до відома особового складу пожежного взводу, в службових картках військовослужбовців пожежного взводу відсутні записи про накладання такого дисциплінарного стягнення.
Представник відповідача додатково пояснив, що командир військової частини вправі зменшити розмір додаткової грошової винагороди до нуля.
У судове засідання, призначене на 18 квітня 2018 року, сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Керуючись частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд продовжив розгляд справи по суті.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.
7 грудня 2016 року згідно з наказу №341 зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою ВОС-837037А шпк «старшого солдата» з посадовим окладом 485-530 гривень.
15 грудня 2016 року згідно наказу №349 рядовий ОСОБА_9 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою ВОС 837037А шпк «солдат» з посадовим окладом 485-530 гривень, а з 16 грудня 2016 року зарахувати на котлове забезпечення. Згідно з наказу від 15.12.2016 №117-РС, укладено контракт про проходження військової служби у Збройних силах України строком на 3 роки.
16 грудня 2016 року згідно наказу №350 солдат ОСОБА_1 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою ВОС 967570А шпк «солдат» з посадовим окладом 530 гривень, а з 17 грудня 2016 року на котлове забезпечення. Згідно з наказом від 12.11.2016, укладено контракт про проходження військової служби у Збройних силах України строком на особливий період, 11 травня 2017 року згідно наказу №125 призначений старшим пожежним пожежного відділення пожежного взводу з посадовим окладом 605 гривень, ВОС 967828А, ШПК «старший солдат».
10 січня 2017 року згідно з наказу №8 прапорщика ОСОБА_2 увільнити з займаних посад та призначити головним сержантом комендантського взводу військової частини, командиром пожежного взводу військової частини, ВОС 2801003.
15 лютого 2017 року згідно наказу №36 вважати прийнявши справи та приступивши до виконання обов`язків солдата ОСОБА_7 з встановленим посадовим окладом 450 гривень та надбавкою за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % окладу за військовим званням посадовим окладом та надбавкою за вислугу років, 14 липня 2017 року згідно з наказу №11 внесено зміни до наказу від 08.06.2017 №151, призначити командиром військової частини НОМЕР_1 .
13 березня 2017 року згідно наказу №69 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду водія пожежного відділення пожежного взводу, справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з посадовим окладом 530 гривень, а з 14 березня 2017 року на котлове забезпечення.
24 квітня 2017 року згідно наказу №108 сержант ОСОБА_5 прибув та приступив до виконання службових обов`язків за посадою ВОС 967570А шпк «Солдат» з посадовим окладом 530 гривень.
11 травня 2017 року згідно з наказу №125 старшого солдата ОСОБА_8 увільнити від займаних посад та призначити командиром пожежного відділення пожежного взводу посадовий оклад 685 гривень, ВОС 967182А, ШПК «молодший сержант».
31 травня 2017 року згідно наказу №143 солдат ОСОБА_10 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою ВОС 967570А шпк «солдат» з посадовим окладом 530 гривень.
29 червня 2017 року відповідно до довідки №837 старший сержант ОСОБА_3 призваний на військову служби за контрактом з 20 серпня 2016 року у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 .
25 жовтня 2017 року після проведення планової перевірки стану пожежної безпеки об`єктів військової частини НОМЕР_1 і виконання вимог Кодексу цивільного захисту України, «Типового положення про відомчу пожежну (пожежно-сторожову) охорону», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та інших нормативних документів з питання пожежної безпеки, був складено акт « 0989 ? «» ?, ?, , ? ?».
31 жовтня 2017 року згідно наказу №387 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в жовтні 2017 року» премія не була встановлена командиру пожежного взводу прапорщику ОСОБА_2 , головному сержанту-командиру пожежного відділення пожежного взводу старшому сержанту ОСОБА_3 , старшому водію пожежного відділення пожежного взводу старшому солдату ОСОБА_4 , пожежному пожежного відділення пожежного взводу Перепьолкіну Андрію Леонідовичу, пожежному пожежного відділення пожежного взводу Гончару Віталію Івановичу, водію пожежного відділення пожежного взводу Римарю Володимиру Павловичу, командиру пожежного відділення пожежного взводу старшому солдату ОСОБА_8 , старшому пожежному пожежного відділення пожежного взводу солдату ОСОБА_1 , пожежному пожежного відділення пожежного взводу солдату ОСОБА_10 , водію пожежного відділення пожежного взводу прапорщику ОСОБА_9 .
31 жовтня 2017 року згідно наказу №388 «Про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2017 року» додаткова грошова винагорода не була встановлена командиру пожежного взводу прапорщику ОСОБА_2 , головному сержанту-командиру пожежного відділення пожежного взводу старшому сержанту Яценку Борису Георгійовичу, старшому водію пожежного відділення пожежного взводу старшому солдату ОСОБА_4 , пожежному пожежного відділення пожежного взводу Перепьолкіну Андрію Леонідовичу, пожежному пожежного відділення пожежного взводу Гончару Віталію Івановичу, водію пожежного відділення пожежного взводу Римарю Володимиру Павловичу, командиру пожежного відділення пожежного взводу старшому солдату ОСОБА_8 , старшому пожежному пожежного відділення пожежного взводу солдату ОСОБА_1 , пожежному пожежного відділення пожежного взводу солдату ОСОБА_10 , водію пожежного відділення пожежного взводу прапорщику Гінкулу Ігорю Валерійовичу.
При прийнятті рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
На час видання спірних наказів питання грошового забезпечення військовослужбовців було врегульовано наступними нормативно-правовими актами:
постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294, в редакції постанови №1036 від 28.12.2016, «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №1294);
постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, в редакції постанови №78 від 11.02.2016, «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова №889);
«Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329 (далі Інструкція №260);
«Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України», затвердженою наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 №550, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від11 листопада 2016 року за № 1470/29600 (далі Інструкція №550).
Згідно Постанови №1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони України.
Інструкція №550 визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Пунктом 1.2 Інструкції №550 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Згідно підпункту 1.3.1 пункту 1.3 Інструкції №550 грошове забезпечення згідно з цією Інструкцією виплачується військовослужбовцям, які займають посади, передбачені штатами та штатними розписами у апараті Міністерства оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини).
Пунктом 31.1 Інструкції №550 командирам військових частин надано право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби. Командир військової частини має право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.
Згідно пункту 31.6 Інструкції №550 командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю, зокрема, у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, позбавлення військового звання (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому у військову частину надійшло повідомлення про накладання дисциплінарного стягнення вищим командиром (начальником)).
Відповідно до пункту 31.7 Інструкції №550 військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, передбачених абзацами четвертим - шостим пункту 31.6 розділу XXXI цієї Інструкції). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Забороняється позбавляти премії військовослужбовців протягом кількох місяців за одне допущене порушення. Військовослужбовцям, безпосередньо підпорядкованим командиру військової частини, у разі позбавлення їх премії повністю або частково конкретні причини, які стали підставою для цього, обов`язково доводяться до їх відома командиром військової частини під час особистої співбесіди.
Згідно Постанови №889 військовослужбовцям Збройних Сил України була встановлена щомісячна додаткова грошова винагорода з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, визначаються, визначаються, зокрема, Міністерством оборони за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Інструкція №260 визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди.
Згідно пункту 10 Інструкції №260 командир військової частини має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.
Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.
«Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України», затвердженою наказом Генерального штабу Збройних Сил України №124 від 07.04.2017 (далі Інструкція з діловодства), встановлені загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.
Згідно пункту 2.9.1.8 Інструкції з діловодства текст наказу, крім наказів (по стройовій частині) та (по особовому складу), складається із констатуючої частини (преамбули) та розпорядчої частини.
Відповідно до пункту 2.9.1.9 вказаної Інструкції констатуюча частина має бути короткою (лаконічною). У ній має бути зазначено підставу, обґрунтування або мету видання наказу (директиви, розпорядження). У констатуючій частині наказів про притягнення до дисциплінарної (матеріальної) відповідальності необхідно зазначати конкретних посадових осіб з повним найменуванням їх штатних посад та військових звань, які винні в тому чи іншому порушенні, а також ступінь їх вини.
Перевіряючи, чи прийняті спірні накази на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені вищепереліченими нормативно-правовими актами, суд приходить до таких висновків.
Щодо наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2017 №387 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в жовтні 2017 року».
В тексті наказу не зазначено про накладення на позивачів дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, як на підставу для позбавлення премії позивачам.
Суд не погоджується доводами відповідача про те, що в тексті наказу достатньо лише посилання на акт перевірки, оскільки на підставі цього акту 26 жовтня 2017 року був виданий наказ №362/1 про притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності.
Суд на приймає до уваги наказ №362/1 від 26 жовтня 2017 року як доказ законності спірного наказу, оскільки, як значено вище, в тексті спірного наказу відсутнє посилання на наявність у позивачів дисциплінарного стягнення.
Суд зауважує, що спірний наказ був виданий без дотримання вимог пункту 31.7 Інструкції №550: рішення про позбавлення премії в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям.
Відповідачем не надано доказів того, що командиром пожежного взводу прапорщиком ОСОБА_2 було подано за командою в кінці жовтня 2017 року клопотання про позбавлення повністю премії військовослужбовцям пожежного взводу.
У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування розділу 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2017 №387 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в жовтні 2017 року» в частині не встановлення премії позивачам.
Щодо наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2017 №388 «Про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2017 року»
З семантичного аналізу Постанови №889 та Інструкції №260 випливає, що командир військової частини має право зменшувати розміри додаткової грошової винагороди, але останній не має повноважень не встановлювати, тобто не виплачувати, додаткову грошову винагороду.
Пункт 10 Інструкції №260 містить виключний перелік порушень за наявності яких розмір додаткової грошової винагороди може бути зменшений.
В тексті наказу не зазначені порушення, визначені пунктом 10 Інструкції №260, які були допущені позивачами у жовтні 2017 року, у зв`язку із чим останнім не була встановлена додаткова грошова винагорода.
Ураховуючи те, що право позивачів на отримання додаткової грошової винагороди встановлено чинним законодавством України, останні мають законні підстави для її отримання в розмірі, який визначається наказом командира військової частини.
Суд вважає необґрунтованим твердження представника відповідача про те, що командир військової частини вправі зменшити розмір додаткової грошової винагороди до нуля.
У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування розділу 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2017 №388 «Про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2017 року» в частині не встановлення додаткової грошової винагороди позивачам.
Суд не погоджується з посиланням позивачів на статтю 95 Кодексу законів України про працю, Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», статті 3, 3-1 Закону України «Про оплату праці» оскільки дані Закони не регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховує положення «Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень», прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Визначення граничних розмірів, порядок та умови виплати премії та щомісячної додаткової грошової винагороди віднесені до виключної компетенції командира військової частини.
Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання командування військової частини виплатити премію та щомісячну додаткову грошову винагороду за жовтень 2017 року в повному обсязі не підлягають задоволенню.
Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України.
Статтею 9 КАС України суду надано право виходити за межі позовних вимог для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини та громадянина від порушень суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про виплату позивачам премії та щомісячної додаткової грошової винагороди за жовтень 2017 року, з урахуванням обставин встановлених судом при розгляді даної справи.
Питання розподілу судових витрат вирішити за правилами абзацу другого частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 01.03.2002 Іллічівським РВ Маріупольського МУ МУВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_7 , паспорт НОМЕР_9 , виданий 31.12.1997 Суворовським РВ УМВС України в Херсонський області, ОСОБА_8 , місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_10 , ОСОБА_9 , місце проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_11 , ОСОБА_10 , місце проживання: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_12 , до Військової частини НОМЕР_1 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Міністерства оборони України, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Східний територіальний відділ пожежної безпеки Міністерства оборони України, місцезнаходження: 61098, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 195, , про визнання протиправними та скасування наказів, і зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати розділ 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2017 №387 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в жовтні 2017 року» в частині не встановлення премії:
командиру пожежного взводу прапорщику ОСОБА_2 , головному сержанту-командиру пожежного відділення пожежного взводу старшому сержанту ОСОБА_3 , старшому водію пожежного відділення пожежного взводу старшому солдату ОСОБА_4 , пожежному пожежного відділення пожежного взводу Перепьолкіну Андрію Леонідовичу, пожежному пожежного відділення пожежного взводу Гончару Віталію Івановичу, водію пожежного відділення пожежного взводу Римарю Володимиру Павловичу, командиру пожежного відділення пожежного взводу старшому солдату ОСОБА_8 , старшому пожежному пожежного відділення пожежного взводу солдату ОСОБА_1 , пожежному пожежного відділення пожежного взводу солдату ОСОБА_10 , водію пожежного відділення пожежного взводу прапорщику ОСОБА_9 .
Визнати протиправним та скасувати розділ 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2017 №388 «Про виплату щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2017 року» в частині не встановлення додаткової грошової винагороди:
командиру пожежного взводу прапорщику ОСОБА_2 , головному сержанту-командиру пожежного відділення пожежного взводу старшому сержанту ОСОБА_3 , старшому водію пожежного відділення пожежного взводу старшому солдату ОСОБА_4 , пожежному пожежного відділення пожежного взводу Перепьолкіну Андрію Леонідовичу, пожежному пожежного відділення пожежного взводу Гончару Віталію Івановичу, водію пожежного відділення пожежного взводу Римарю Володимиру Павловичу, командиру пожежного відділення пожежного взводу старшому солдату ОСОБА_8 , старшому пожежному пожежного відділення пожежного взводу солдату ОСОБА_1 , пожежному пожежного відділення пожежного взводу солдату ОСОБА_10 , водію пожежного відділення пожежного взводу прапорщику ОСОБА_9 .
Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути питання щодо встановлення додаткової грошової винагороди та премії за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2017 року військовослужбовцям пожежного взводу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .
В частини зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 сплатити військовослужбовцям пожежного взводу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 премію за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2017 року у повному обсязі - відмовити.
В частини зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 сплатити військовослужбовцям пожежного взводу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 щомісячну додаткову грошову винагороду за жовтень 2017 рік в повному обсязі відмовити.
Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні.
Повний текст рішення складений 26 квітня 2018 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Циганенко А.І.