Справа № 818/358/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 р. Справа № 818/358/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Веріч А.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Мачули А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/358/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову ГУ Держгеокадастру у Сумській області, викладену в листі від 21.09.2017 №С-11411-5166/6-17, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 5,08 умовних кадастрових гектарах га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 5,08 умовних кадастрових гектарах га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області і прийняти рішення, яким надати позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є спадкоємцем після своєї бабусі ОСОБА_4, яка за життя мала право на земельну частку в КСП «Батьківщина» на території Миропільської сільської ради, але її помилково не включено до списків осіб, які мали право на земельну частку (пай). Рішенням Краснопільського районного суду визнано за позивачем право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Батьківщина» розміром 5,08 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї земельної ділянки в натурі із земель сільськогосподарського призначення. При зверненні до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, йому було повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки право власності на конкретні земельні ділянки не виникає.

З даною відмовою позивач не згоден і вважає її незаконною і такою, що порушує його права, оскільки ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, при цьому в листі відповідача від 21.09.2017 №С-11411-5166/6-17 не наведено жодної з них.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.26-31) та зазначила, що в питанні визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та внесення в додатковий список на розпаювання землі і виділення земельної ділянки із земель, яка перебувала у колективній власності КСП «Батьківщина» розміром 5,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), ГУ Держгеокадастру у Сумській області заперечує проти визначення його відповідачем, оскільки не має відношення до вирішення питань щодо виділення земель, що підлягали розпаюванню після реорганізації КСП «Батьківщина». Відповідач зазначає, що земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об'єктів нерухомого майна, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, позивач має право на земельну частку (пай) у землі, яка розташована в адміністративних межах Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області. При цьому, відповідач розпоряджається землями сільськогосподарського призначення державної форми власності, розташованих за межами населених пунктів.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до заповіту є спадкоємцем після своєї бабусі ОСОБА_4. Позивач прийняв спадщину та оформив свої спадкові права.

В 2016 році позивач дізнався про те, що його бабуся ОСОБА_4 за життя мала право на земельну частку в КСП «Батьківщина» на території Миропільської сільської ради, але її помилково не включено до списків осіб, які мали право на земельну частку (пай). Відтак, сертифікат на земельну частку (пай) ОСОБА_4 не отримувала, а відсутність сертифікату позбавила позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай).

Для захисту свого права позивач звернувся до Краснопільського районного суду. Рішенням Краснопільського районного суду від 28.07.2017 у справі №578/516/17 за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Батьківщина» розміром 5,08 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї земельної ділянки в натурі із земель сільськогосподарського призначення, по право спадкування за заповітом після померлої 19.12.1995 ОСОБА_4, розташовану в адміністративних межах Миропільської сільської ради Краснопільського району, рішення суду 08.08.2017 набрало законної сили (а.с.12-17).

Маючи намір скористатися своїм правом, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель державної власності за межами населеного пункту на території Миропільської сільської ради.

Листом від 29.09.2017 №С-11411-5166/6-17 позивача повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки земельна частка (пай) має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Головне управління здійснює повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах області відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління (а.с.18-19).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд погоджується з указаними доводами відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Водночас земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частина перша статей 79 та 79і Земельного кодексу України відповідно).

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Отже, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об'єктів нерухомого майна, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Суд погоджується, що позивач має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина" розміром 5,08 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі із земель сільськогосподарського призначення, розташовану в адміністративних межах Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області (тобто населеного пункту).

При цьому, ГУ Держгеокадастру у Сумській області має право надавати дозвіл на отримання у власність земельної ділянки, що може бути виділена виключно із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності розташованої за межами населених пунктів.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто, відповідач не може надати позивачу дозвіл на землі, якими не розпоряджається.

Цивільно-правові відносини щодо визнання права власності на земельну частку (пай) регулюються такими нормативно-правовими актами, як: Земельний Кодекс України, Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року, Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Процес приватизації землі розпочинався з передачі її у власність колективних сільськогосподарських підприємств (далі - КСП), сільськогосподарським кооперативам, акціонерним товариствам, створеним на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших державних підприємств на підставі державного акта на право приватної власності на землю з доданим до нього списком осіб, які мали право на одержання своєї частки землі.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Позивач не враховує обставини, досліджені Краснопільським районним судом Сумської області в справі № 578/516/17, в якому зазначено: «Державний акт на право колективної власності на землю серія CM №12 від 27 липня 1995 року на підставі рішення Миропільської сільської ради народних депутатів від 25 липня 1995 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №12, яким КСП «Батьківщина» передано у колективну власність 29253 гектарів землі в межах згідно з планом...» (а.с.12-17).

Це має істотне значення для вирішення питання по суті, оскільки вказаний Державний акт містить комунальну форму власності на земельну ділянку, а ГУ Держгеокадастру у Сумській області у відповідності до ст. 122 Земельного кодексу України як територіальний підрозділ Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин має повноваження щодо передачі у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова ГУ Держгеокадастру у Сумській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик

в повному обсязі рішення суду складене 26.04.2018