Справа № 826/11046/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю..

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Київського міського осередку всеукраїнської громадської організації «Асоціація сприяння самоорганізація населення» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Київського міського осередку всеукраїнської громадської організації «Асоціація сприяння самоорганізація населення» та ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи: Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічна агенція», ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивачі, ОСОБА_3 та Київський міський осередок всеукраїнської громадської організації «Асоціація сприяння самоорганізація населення», звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили визнати протиправним та нечинним з моменту його прийняття рішення Київської міської ради №728/728 «Про затвердження детального плату території в межах проспекту Возз'єднання, залізниці, просп. Броварський, Русанівського каналу у Дніпровському районі м.Києва» від 14 липня 2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем, Київським міським осередком всеукраїнської громадської організації «Асоціація сприяння самоорганізація населення», подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини справи. Зокрема, позивач посилається на те, що порушено процедуру прийняття оскаржуваного рішення, а останнє не відповідає Генеральному плану міста Києва.

14 березня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від Київської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує правову позицію суду першої інстанції.

30 березня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує доводи останньої.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, рішенням I сесії КМР VIII скликання від 14 квітня 2016 року № 318/318 «Про порядок денний пленарного засідання I сесії Київської міської ради VIII скликання 14.04.2016» вирішено внести до порядку денного пленарного засідання I сесії VIII скликання 14 квітня 2016 року такі питання, зокрема, питання №34: про затвердження детального плану території в межах просп. Возз'єднання, залізниці, просп. Броварського, Русанівського каналу у Дніпровському районі м. Києва.

У газеті «Хрещатик» від 16 січня 2015 року за № 5 розміщено оголошення про громадські слухання Проекту, у зв'язку з чим процедура розгляду та врахування пропозицій громадськості до Проекту триватиме з 21 січня 2015 року до 20 лютого 2015 року. Аналогічне повідомлення розміщено на сайті Департамент.

До Проекту додано «Протокол наради щодо розгляду пропозицій та зауважень членів громади до проекту Детального плану території в межах проспекту Возз'єднання, залізниці, Броварського проспекту, вул. Р.Окіпної та Русанівської протоки у Дніпровському районі м. Києва, розробленого на замовлення Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації» від 03 березня 2015 року, з якого вбачається, що у такій нараді приймали участь, в тому числі представники громади, які внесли відповідні зауваження та пропозиції.

Рішенням Київської міської ради від 14 липня 2016 року №728/728, відповідно до ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення Київської міської ради від 13 листопада 2013 року №518/10006 «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві», затверджений детальний план території в межах в межах просп. Возз'єднання, залізниці, Броварського проспекту, Русанівського каналу у Дніпровському районі м. Києва.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивачі звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив та зазначив, що Генпланом передбачено розвиток напрямів використання територій міста, а не її стале використання, у зв'язку з чим судом не приймаються посилання позивачів на наявні розбіжності між Генеральним планом міста Києва та планом забудови територій, затвердженим оскаржуваним рішенням. Крім того, суд вказує, що відповідачем дотримано порядок прийняття оскаржуваного рішення.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, позивачі посилаються на порушення відповідачем процедури проведення громадських слухань, оскільки проект детального плану не було розміщено на офіційному сайті Київради, не було опубліковано техніко - економічні показники, графічні матеріали, прізвища посадових осіб, які відповідальні за достовірність даних та запланованих інформаційних заходів з громадського обговорення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 555 від 25 травня 2011 року затверджено Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, відповідно до п. 2 та 5 якого, проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації.

Повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити: 1) інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі;

2) основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; 3) відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; 4) інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; 5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; 6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; 7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, оприлюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).

Сторонами не заперечується, що у газеті «Хрещатик» від 16 січня 2015 року (№ 5) розміщено оголошення про громадські слухання Проекту, у зв'язку з чим процедура розгляду та врахування пропозицій громадськості до Проекту триватиме з 21 січня 2015 року до 20 лютого 2015 року. Аналогічне повідомлення розміщено на сайті Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У матеріалах справи наявна копія «Протоколу наради щодо розгляду пропозицій та зауважень членів громади до проекту Детального плану території в межах проспекту Возз'єднання, залізниці, Броварського проспекту, вул. Р.Окіпної та Русанівської протоки у Дніпровському районі м. Києва, розробленого на замовлення Департаменту містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації» від 03 березня 2015 року, з якого вбачається, що у такій нараді приймали участь, в тому числі представники громади, які внесли зауваження та пропозиції.

Тобто, громадські слухання було проведено, будь-які дії та/або бездіяльність відповідачів у межах зазначеного позивачем не оскаржується, а формальні порушення процедури не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним та нечинним рішення про затвердження детального плату території. Колегія суддів звертає увагу на те, що допущені відповідачем порушення не нівелюють суть та мету громадських слухань, яка у спірних правовідносинах досягнута - представники громади внесли зауваження та пропозиції, що підтверджується Протоколом від 03 березня 2015 року.

Крім вказаного колегія суддів звертає увагу на те, що обставинами щодо невідповідності оскаржуваного рішення затвердженого плану Генеральному плану міста Києва, позивачі визначають те, що забудова колишньої території заводу «Галактон» та «Кімол» суперечить чинним будівельним вимогам та чинному законодавству України, зокрема, щодо призначення земельної ділянки. Так, позивачі зазначають, що внаслідок будівництва житлового комплексу на зазначеній території буде перевищено рекомендоване максимальне значення щільності населення житлового району та показники озеленення території.

Проте, предметом оскарження у даній справі є рішення Київської міської ради №728/728 «Про затвердження детального плату території в межах проспекту Возз'єднання, залізниці, просп. Броварський, Русанівського каналу у Дніпровському районі м. Києва» у цілому, а не дотримання вимог будівельних норм та вимог чинного законодавства України при забудові колишньої території заводу «Галактон» та «Кімол».

Таким чином, дотримання вимог будівельних норм та вимог чинного законодавства України при забудові окремої земельної ділянки не може бути предметом перевірки при встановленні правомірності рішення про затвердження детального плату території.

Більш того, як на підставу для визнання протиправним оскаржуваного рішення, позивачі посилаються на те, що внаслідок реалізації детального плату території в межах проспекту Возз'єднання, залізниці, просп. Броварський, Русанівського каналу у Дніпровському районі м. Києва буде порушено норматив щільності населення та площі зелених насаджень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній станом на дату подання позову), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній станом на дату подання позову), позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

У рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний Суд України роз'яснив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним наказами не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Отже, під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

У такому разі суд не проводить перевірку нормативно-правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Так, позивачі у своїх доводах посилаються на порушення нормативів щільності населення та площі зелених насаджень внаслідок заселення житлового комплексу, будівництво якого на даний час здійснюється

Проте, посилання виключно на ймовірне порушення у майбутньому прав позивачів суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Таким чином, позивачами не доведено обставин, які є самостійною та безмовною підставою для визнання протиправним та нечинним з моменту його прийняття рішення Київської міської ради №728/728 «Про затвердження детального плату території в межах проспекту Возз'єднання, залізниці, просп. Броварський, Русанівського каналу у Дніпровському районі м.Києва» від 14 липня 2016 року.

Натомість, позивачі посилаються на часткові та формальні порушення відповідачами окремих вимог, які не нівелюють на не заперечують законність процедури прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Київського міського осередку всеукраїнської громадської організації «Асоціація сприяння самоорганізація населення» та ОСОБА_3 до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст.. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Київського міського осередку всеукраїнської громадської організації «Асоціація сприяння самоорганізація населення» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 25.04.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма