Справа № 308/385/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2163/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.
суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,
з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2018 року у справі № 308/385/18 (суддя Данко В.Й., м. Ужгород, час ухвалення 16:27 год.) за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,-

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2018 року військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася в суд з позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про його затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Рішенням від 16 січня 2018 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області позов задовольнив.
Ухвалив затримати громадянина Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник громадянина Соціалістичної республіки В`єтнам ОСОБА_1 ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що частиною 1 ст.30 Закону №3773-УІ передбачено, що примусовому видворенню за рішенням суду підлягають іноземці та особи без громадянства, які, зокрема, не виконали у встановлений строк рішення про примусове повернення.
Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття відповідними органами рішення про примусове повернення.
Згідно матеріалів справи громадянин Республіки В`єтнам ОСОБА_1 з 12 січня 2018 року перебував під адміністративним арештом, що заздалегідь робило неможливим виконання вимоги про добровільне залишення країни перебування, яке взагалі позивачем не приймалося.

За таких обставин, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 .
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга не належить до задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потрапив на територію України незаконно, шляхом перетину поза пунктами пропуску державного кордону в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку №327, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби Паладь Комарівці, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 12.01.2018 (далі Протокол) та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від цієї ж дати (а.с.7-8).
Під час складання Протоколу було залучено перекладача Нгуен Ван Конг, який ознайомив відповідача зі змістом Протоколу зрозумілою йому мовою, що підтверджується підписом останнього.
Після незаконного перетину кордону відповідач був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 12.01.2018 в пункті пропуску Павлово Чопського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб від 18.06.2007р. переданий на територію України у встановленому Угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Беручи до уваги те, що у відповідача документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України немає, такий перебуває на території України незаконно, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати їй допомогу у поверненні до країни походження та достатніх коштів для повернення до країни походження або внесення застави немає, позивач у порядку пункту 2 частини 1 статті 289 КАС подав до адміністративного суду позовну заяву про застосування судом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 затримання з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача немає законних підстав для перебування на території України, у нього відсутні документи, що дають право на виїзд з України, а тому він підлягає затриманню з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
За пунктом 2 частини 1 статті 289 КАС (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, як затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI (в редакції чинній, на час виникнення спірних відносин).
Згідно з частиною 2 статті 14 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
За приписами частини 1 статті 29 Закону №3773-VI передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.
Відповідно до статті 3 Угоди Запитувана держава на запит Запитуючої держави та без будь-яких інших формальностей, крім тих, що передбачені цією Угодою, приймає на свою територію громадян третіх країн чи осіб без громадянства, які не виконують чинних умов стосовно в`їзду на територію Запитуючої держави або перебування на ній або припинили виконувати такі умови, якщо надано докази відповідно до статті 7 цієї Угоди того, що такі особи: незаконно в`їхали на територію держав-членів безпосередньо з території України або на територію України безпосередньо з території держав-членів.
Пунктами 1 та 2 розділу 4 Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 №158 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.03.2016 за №260/26705; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Інструкція-1) визначено, що у разі затримання уповноваженими органами на території України іноземців або осіб без громадянства, які порушують законодавство України щодо порядку прибуття на територію України чи перебування або проживання на її території, зазначені особи до вирішення питання щодо їх реадмісії підлягають тимчасовому розміщенню в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі ПТПІ), у встановленому законодавством порядку.
Крім осіб, зазначених у пункті 1 цього розділу, у ПТПІ також розміщуються іноземці та особи без громадянства, які прийняті від договірної держави в порядку реадмісії та не мають документів на право перебування на території України, до моменту їх реадмісії до іншої договірної держави або примусового видворення в установленому законодавством порядку.
За змістом пункту 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 №141 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Інструкція-2), іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду, зокрема, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.
З матеріалів справи видно, що 12.01.2018 на підставі Угоди відповідач був переданий на територію України за незаконний перетин державного кордону у складі групи осіб з України в Словацької Республіки на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби Паладь Комарівці. Документи, що дають право на виїзд з України та які посвідчують особу відсутні.
Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що звернення Прикордонного загону з позовною заявою до суду про затримання іноземця із одночасним поміщенням такої до ПТПІ з метою ідентифікації та забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію є підставним.
Зважаючи на те, що у відповідача відсутні документи, що підтверджують його особу та дають йому право на виїзд з України, порушення ним законодавства України з прикордонних питань, а також наявності запиту Прикордонного загону від 13.01.2018 №81/43 до надзвичайного та повноважного посла В`єтнаму в Україні про повідомлення затримання 11-ти іноземців, які назвались громадянами В`єтнаму, серед яких і відповідач, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку про необхідність затримання такої особи, яка після її ідентифікації як громадянина В`єтнаму, підлягає передачі до цієї країни у відповідності до міжнародних договорів України про реадмісію.
При цьому, апеляційний суд залишає без уваги покликання апелянта на те, що позовній заяві мало би передувати прийняття рішення про примусове повернення, оскільки в даному випадку прикордонний загін звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив не видворити відповідача, а з підстав відсутності у останнього документа, що дає право на виїзд з України та незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон, затримати такого із поміщенням до ПТПІ з метою ідентифікації та забезпечення його передачу відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Таким чином, встановлено, що у позивача були достатні підстави для подання до суду з підстав передбачених частиною 1 статті 289 КАС позовної заяви про застосування судом до відповідача через відсутність у нього документа, що дає право на виїзд з України та порушення законодавства України з прикордонних питань затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги частини 1 статті 289 КАС, частини 1 статті 29 Закону №3773-VI, пунктів 1 та 2 розділу 4 Інструкції-1, пункту 12 розділу 2 Інструкції-2, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Бабинця С.П. слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2018 року у справі № 308/385/18 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов
Постанова в повному обсязі складена 02 травня 2018 року.