Справа № 815/3439/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3439/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року по справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - позивач, ГУ ДФС в Одеській області) звернулося з позовом про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» (далі - відповідач, ТОВ «КАРА-МАРІН»), згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 26.06.2017 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДФС в Одеській області зазначало про те, що у у зв'язку з не допуском посадовою особою ТОВ «КАРА-МАРІН» працівників податкового органу до проведення документальної позапланової перевірки, на підставі наказу від 15.06.2017 року №2226 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КАРА-МАРІН», податковим органом, згідно п.п. 94.2.3 п. 94.2 статті 94 ПК України застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ «КАРА-МАРІН».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ГУ ДФС в Одеській області просить постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апелянт посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, оскільки з урахуванням того, що платник податків відмовився допустити посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, позов підлягає задоволенню шляхом підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «КАРА-МАРІН».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «КАРА-МАРІН» зазначало про правомірність судового рішення та відсутність підстав для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, у зв'язку з тим, що попереднє звернення податкового органу про підтвердження умовного адміністративного арешту майна не було підтверджено судом, при цьому, відповідно до пп.94.19.1 п. 94.18 ст. 94 ПК України, припинення арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного в п.94.10 цієї статті, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим. У зв'язку з викладеним, відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 червня 2017 року в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області Г.В.Мілютіним виданий наказ № 2226 від 15.06.2017 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КАРА-МАРІН» в період з 21.06.2017 року, тривалістю 10 діб. (а.с. 10).

З метою здійснення фактичної перевірки, 23.06.2017 року посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області на підставі наказу №2226 від 15.06.2017 року та направлень від 20.06.2017 року № 605, 606, 607 здійснено виїзд за адресою Болградський район, с. Голиця, буд. 91, проте бухгалтером ТОВ «КАРА-МАРІН» від підписання направлень та допуску до перевірки було відмовлено, про що складені відповідні акти. (а.с. 11-15).

Також бухгалтером ТОВ «КАРА-МАРІН» - Недялковою О.І. надані пояснення до акту про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки від 23.06.2017 року, в яких зазначено, що пред'явлені документи оформлені з порушенням вимог, встановлених абз. 5 пункту 81.1 статті 81 ПК України, зокрема у наказі на проведення перевірки від 15.06.2017 року №2226 та направленнях на перевірку від 20.06.2017 року №605, 606, 607 відсутні відомості про підставу проведення перевірки, а також повні реквізити суб'єкта перевірки. В цих поясненнях також бухгалтер ТОВ «КАРА-МАРІН» посилається на порушення позивачем ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». (а.с. 16).

На підставі акту про не допуск до проведення перевірки, пояснень бухгалтера ТОВ «КАРА-МАРІН» та звернення заступника начальника А.Б. Бондаренка про застосування адміністративного арешту майна платника податків, 26.06.2017 року о 12.00 начальником ГУ ДФС в Одеській області Г.В. Мілютіним прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника ТОВ «КАРА-МАРІН», , що перебуває за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Голиця, буд. 91.

Крім того судом було встановлено, що ТОВ «КАРА-МАРІН» був оскаржений наказ ГУ ДФС в Одеській області від 15.06.2017 року №2226 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КАРА-МАРІН» в судовому порядку. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 року у справі №815/3388/17 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «КАРА-МАРІН» відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 року провадження по справі №815/3388/17 закрито, у зв'язку з відмовою ТОВ «КАРА-МАРІН» від позову та від апеляційної скарги. Рішення набрало законної сили. (а.с. 60-64).

Також з матеріалів справи вбачається, що 27.06.2017 року ГУ ДФС в Одеській області зверталось до Одеського окружного адміністративного суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «КАРА-МАРІН» (справа №815/3377/17), яке ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 року - залишено без руху.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 року подання ГУ ДФС в Одеській області було повернуто позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків подання. При цьому, заявник не скористався своїм правом на апеляційне оскарження, як і не скористався своїм правом повторного звернення з таким поданням.

Натомість позивач звернувся до суду з позовом про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «КАРА-МАРІН».

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Пунктами 94.4 - 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків , яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Вищенаведене кореспондується з приписами статті 183-3 КАС України (в редакції на час звернення до суду з адміністративним позовом), якою встановлено особливості провадження у справах за зверненням до суду органів державної податкової служби .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 183-3 КАС України встановлено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності.

Відповідно до частини 4 ст. 183-3 КАС України у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів. Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

В свою чергу, нормами ч. 6 ст. 183-3 КАС України встановлено, що відмова у прийнятті подання, зокрема у зв'язку із наявністю між сторонами спору про право, унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Згідно із ч.8 ст. 183-3 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Аналогічні приписи містяться і у п. 2 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 283 КАС України в редакції чинній на час апеляційного перегляду справи.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що після закінчення 96 годин з моменту прийняття контролюючим органом рішення про застосування арешту майна платника податків, адміністративний арешт припиняється, що позбавляє суд можливості підтвердити його обґрунтованість.

Колегія суддів зазначає, що аналогічні підстави припинення адміністративного арешту передбачені Порядком застосування адмінарешту майна платників податку, затвердженого наказом Міндоходів і зборів України від 10.10.2013 року № 568, який діяв на час виникнення спірних правовідносин та розділом VІІІ нового Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Мінфіну України від 14.07.2017 № 632 та зареєстрованого в Мінюсті 02.08.2017 за № 948/30816, який набрав чинності з 15.09.2017.

Аналіз наведених норм вказує, що дотримання, передбаченого ними порядку звернення до суду, забезпечує вирішення питання про підтвердження арешту в межах 96-годинного терміну, встановленого п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Головного управління ДФС у Одеській області щодо підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відповідача, застосованого на підставі рішення ГУ ДФС в Одеській області від 26.06.2017 року, оскільки позивачем порушено встановлений ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України(в редакції чинній на момент звернення позивача до суду першої інстанції) порядок звернення до суду із такою вимогою, у зв'язку з чим на час розгляду справи судом першої інстанції справи по суті минуло більше 96 годин, встановлених п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, тобто, рішення позивача про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача припинило свою дію.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови у підтвердженні обґрунтованості умовного арешту майна із посиланням на протиправний не допуск посадовою особою ТОВ «КАРА-МАРІН» посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки спростовуються викладеним, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року по справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.04.2018р.

Суддя - доповідач :

Судді: