Справа № 804/750/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року Справа № 804/750/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБондар М. В.
при секретарі судового засіданняВиноградової Т.В.
представника позивача представника відповідача Сиротюка О.В. Тулянцевої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Головного управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області про скасування припису №282/4.2-3 від 22.12.2017р, -
26.01.2018 року Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить скасувати припис ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №282/4.2-3 від 22.12.2017 року.
Ухвалою суду від 31.01.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
22.02.2018 року у зв'язку з неявкою представника позивача у судове засідання відкладено підготовче засідання на 02.03.2018 року; 02.03.2018 року оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 12.03.2018 року для надання додаткових доказів; 12.03.2018 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11.04.2018 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг» вважає неправомірними висновки акту перевірки від 22.12.2017 року №392/4.2-3 та складений на його підставі припис від 22.12.2017 року №282/4.2-3 з наступних підстав:
- новий графік роботи №171 (11,25-годинна робоча зміна) меншої тривалості з встановленим часом обідньої перерви було впроваджено на виконання приписів ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з метою приведення робочого часу, встановленого змінними графіками роботи у відповідність з нормами законодавства про працю в частині дотримання нормальної тривалості робочого часу. За згодою відповідних працівників управління залізничного транспорту гірничого департаменту (далі - УЗТ ГД) було встановлено конкретний час обідньої перерви тривалістю 45 хв. Посадові інструкції чергового по залізничній станції служби руху УЗТ ГД, змінного диспетчера 2 кола забезпечення виробництва УЗТ ГД, змінного диспетчера 3 кола забезпечення виробництва УЗТ ГД не містять положень, які б вказували на безперервний характер праці;
- про зміну графіку роботи працівники були попереджені в установлені терміни наказом від 14.04.2014 року №536 «Про зміну графіків роботи», а тому, на думку позивача, роботодавець в повній мірі дотримувався вимог законодавства про працю в частині завчасного попередження працівників про зміну графіку роботи;
- позивач зазначає про хибність висновку інспектора про 12-годинну тривалість відпрацьованого робочого часу працівників, зазначених в пункті 3 припису, оскільки ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг» виплачує заробітну плату вказаним працівникам в повному обсязі у визначеному законодавством порядку за фактично відпрацьований час, що свідчить про відсутність порушення трудового законодавства з боку позивача.
Представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, надала суду письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначила наступне:
- якщо за умовами праці працівники мають постійно бути присутніми на робочому місці, час перерви не може бути встановленим. На роботах, де за умовами виробництва перерву для відпочинку та харчування встановити неможливо, працівникові має бути надана можливість приймати їжу протягом робочого часу, тому при 12-годинній тривалості робочої зміни час приймання їжі повинен включатись до робочого часу працівника й відповідно оплата праці здійснюватись за 12 годин. Фактично оплата праці змінним диспетчерам та черговим по залізничним станціям УЗТ ГД проводиться за 11,25 годин згідно табелю обліку використання робочого часу, а відпрацьований час складає 12 годин, що є порушенням мінімальних державних гарантій, встановлених Кодексом законів про працю України;
- переліком професій і посад УЗТ ГД, визначеним наказом на ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг» від 13.10.2016 року №1307 «Про підтвердження права на отримання компенсацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці» не передбачено надання додаткових відпусток за шкідливі умови праці або особливий характер праці змінним диспетчерам та черговим по станції управління залізничного транспорту.
Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
05.12.2017 року за вх. №Ко-3-1670 та 12.12.2017 року за вх. Ко-ч-1690 до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надійшли колективні звернення змінних диспетчерів і чергових по станціях УЗТ ГД ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг», в яких просили вирішити питання про переведення працівників з графіку роботи №171 на графік №170 та відсутності додаткових днів відпустки у зв'язку з особливим характером праці (а.с.93-96).
На підставі вказаних звернень, наказу на перевірку №660-І від 14.12.2017 року, направлення на перевірку №367/4.2-3 від 14.12.2017 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області проведено перевірку додержання ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про що складено акт №392/4.2-3 від 22.12.2017 року, яким встановлено порушення вимог частини 3 статті 66, частини 4 статті 97, частини 1 статті 94 Кодексу законів про працю України (а.с.14-24).
Акт перевірки підписано заступником директора (організація праці та заробітна плата) департаменту з персоналу ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг» Самойленко І.С. з запереченнями на 2 сторінках (а.с.25).
На підставі акту перевірки №392/4.2-3 від 22.12.2017 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено оскаржуваний припис №282/4.2-3 від 22.12.2017 року, яким приписано (а.с.26):
- забезпечити виконання вимог частини 3 статті 66 Кодексу законів про працю України - щодо використання часу перерви на обід працівниками УЗТ ГД;
- забезпечити виконання вимог частини 4 статті 97 Кодексу законів про працю України - щодо недопущення прийняття в односторонньому порядку рішень з оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами;
- забезпечити виконання вимог частини 1 статті 94 Кодексу законів про працю України - щодо виплати заробітної плати працівникам за виконану ними роботу.
З акту перевірки №392/4.2-3 від 22.12.2017 року відомо, що порушення частини 3 статті 66 Кодексу законів про працю України виявилось в наступному.
Наказом від 14.04.2014 року №536 працівники УЗТ ГД були переведені з графіка роботи №170 (12-годинна робоча зміна) на графік роботи №171 (11,25-годинна робоча зміна) (а.с.27).
Графіками встановлено тривалість денної зміни з 07 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., нічної зміни з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Пунктом 1 розпорядження гірничого департаменту управління залізничного транспорту ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг» від 04.06.2014 року №947, у зв'язку з впровадженням графіку роботи №171, встановлено час обідньої перерви змінному персоналу тривалістю 45 хв., а саме у денну зміну з 11 год. 00 хв. по 11 год. 45 хв., у нічну зміну з 23 год. 00 хв. по 23 год. 45 хв.
Пунктом 2 розпорядження гірничого департаменту управління залізничного транспорту ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг» від 04.06.2014 року №947, у зв'язку з впровадженням графіку роботи №171, надано можливість зміщення часу обідньої перерви працівникам, які задіяні у виконанні навантажувально-розвантажувальних робіт, безперебійного забезпечення дробильних фабрик рудою, з метою запобігання порушення технологічного процесу час обідньої перерви, за усним розпорядженням безпосереднього керівника, проте час обідньої перерви має бути не раніше 10 год. 00 хв. та не пізніше 13 год. 00 хв. для денної зміни, не раніше 22 год. 00 хв. та не пізніше 01 год. 00 хв. для нічної зміни (а.с.36-37).
Відповідно до статті 66 Кодексу законів про працю України працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. Перерва для відпочинку і харчування повинна надаватись, як правило, через чотири години після початку роботи.
Час початку і закінчення перерви встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Працівники використовують час перерви на свій розсуд. На цей час вони можуть відлучатися з місця роботи.
Частиною 4 статті 66 Кодексу законів про працю України визначено, що на тих роботах, де через умови виробництва перерву встановити не можна, працівникові повинна бути надана можливість приймання їжі протягом робочого часу. Перелік таких робіт, порядок і місце приймання їжі встановлюються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації.
З аналізу наведеної норми, суд приходить до висновку, що у випадку постійної присутності працівника на робочому місці без можливості залишення робочого місця та використання часу обідньої перерви на свій розсуд, час перерви не може бути встановленим.
З метою встановлення характеру праці працівників УЗТ ГД ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг», судом досліджені посадові інструкції чергового по залізничній станції служби руху УЗТ ГД, змінного диспетчера 2 круга забезпечення виробництва УЗТ ГД, змінного диспетчера 3 круга забезпечення виробництва УЗТ ГД, затверджені директором гірничого департаменту управління гірничого департаменту 18.03.2015 року (а.с.39-50).
Пунктом 2 посадових інструкцій встановлені наступні функції працівників:
- чергового по залізничній станції служби руху УЗТ ГД:
1. керівництво рухом поїздів та маневрових складів на станції чи за межами закріпленого району станції;
2. забезпечення безпеки руху, виконання графіка руху маневрової роботи;
3. керівництво роботи з охорони праці та пожежної безпеки серед підлеглого персоналу на станції;
- змінного диспетчерів 2 та 3 кругів забезпечення виробництва УЗТ ГД :
1. організація управління залізними перевезеннями по прийманню, відправленню та пропуску поїздів, маневрових складів, резервних локомотивів з метою виконання встановлених змінних планових завдань;
2. забезпечення безпеки організації робіт підлеглого персоналу, забезпечення безпеки руху поїздів;
3. безпосереднє керівництво роботи з охорони праці, пожежної безпеки та охорони навколишньої середи в межах свого кругу в зміні.
З аналізу наведених функцій працівників та пункту 3 «службові обов'язки» посадових інструкцій змінних диспетчерів і чергових по станціях УЗТ ГД, судом встановлено, що діяльність змінних диспетчерів і чергових по станціях пов'язана з організацією роботи та забезпеченням безпеки персоналу та руху поїздів, має постійний характер протягом зміни і не передбачає можливості відлучитись з місця роботи та використовувати робочий час обідньої перерви на свій розсуд, як це передбачено частиною 4 статті 66 Кодексу законів про працю України.
Отже, враховуючи характер праці змінних диспетчерів і чергових по станціях УЗТ ГД таким працівникам повинна бути надана можливість приймання їжі протягом робочого часу без скорочення тривалості робочої зміни, тому при 12-годинній тривалості робочої зміни час приймання їжі повинен включатись до робочого часу працівника, а не відбуватись скорочення тривалості робочої зміни за рахунок надання часу для обідньої перерви при фактично відпрацьованій 12-годинній тривалості робочої зміни.
Таким чином, суд погоджується з висновком перевіряючого про порушення позивачем статті 66 Кодексу законів про працю України та вважає припис в частині усунення порушення щодо використання часу перерви на обід працівниками УЗТ ГД правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Порушення частини 4 статті 97 Кодексу законів про працю України виявилось в наступному.
Фактична оплата праці змінним диспетчерам і черговим по станціях УЗТ ГД проводилась за 11,25 год. згідно табелю обліку використання робочого часу за листопад 2017 року (а.с.51-53).
Оскільки судом вищевстановлено, що при 12-годинній тривалості робочої зміни час приймання їжі повинен включатись до робочого часу працівника у відповідності до норм статті 66 Кодексу законів про працю України, то суд приходить до висновку про погіршення умов праці в односторонньому порядку з боку ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг», що виявилось у невідповідності фактично відпрацьованого часу працівників у співвідношенні до погодинної оплати праці.
Відповідно до частин 1-3 статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.
Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно з частиною 4 статті 97 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
Отже, приймаючи наказ №536 від 14.04.2014 року про переведення змінних диспетчерів і чергових по станціях УЗТ ГД на графік роботи №171, який передбачає 11,25-годинну тривалість робочої зміни при фактично відпрацьованій 12-годинній робочій зміні, та оплату праці за 11,25-годинну тривалість робочої зміни, позивачем допущено погіршення умов праці вказаних працівників в односторонньому порядку, що є порушенням частини 4 статті 97 Кодексу законів про працю України.
Суд критично ставиться до твердження представника позивача про переведення працівників з графіку змінності №170 на графік №171 з урахуванням статті 32 Кодексу законів про працю України, а саме працівників своєчасно повідомлено про зміну істотних умов праці, оскільки вказана норма містить вимоги щодо зміни істотних умов праці та не скасовує факту одностороннього прийняття рішення позивачем про погіршення умов оплати праці.
Таким чином, суд погоджується з висновком перевіряючого про порушення позивачем частини 4 статті 97 Кодексу законів про працю України та вважає припис в частині усунення порушення щодо недопущення прийняття в односторонньому порядку рішень з оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами, правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
З акту перевірки №392/4.2-3 від 22.12.2017 року відомо, що порушення частини 1 статті 94 Кодексу законів про працю України виявилось в наступному.
Працівникам, яким було змінено графік роботи з встановленням перерви з 01.07.2014 року було встановлено персональні надбавки в установлених сумах з кодуванням для нарахування заробітної плати 039. Згідно пояснень адміністрації підприємства, працівникам були встановлені нові посадові оклади, однією зі складових стала встановлена персональна надбавка за зміну графіку роботи.
Як встановлено судом вище, фактична оплата праці 28 особам змінним диспетчерам і черговим по станціях УЗТ ГД проводилась за 11,25 год. згідно табелів обліку використання робочого часу за листопад 2017 року, проте фактично відпрацьований час складає 12 годин (а.с.51-53), а саме:
- згідно табелів обліку використання робочого часу служби диспетчеризації у листопаді 2017 року відпрацювали робочі зміни тривалістю 11,25 год.: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19;
- згідно табелів обліку використання робочого часу служби руху у листопаді 2017 року відпрацювали робочі зміни тривалістю 11,25 год.: ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33
Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.
Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність фактично відпрацьованого часу вказаних працівників погодинній оплаті праці, встановленій табелями обліку використання робочого часу за листопад 2017 року.
Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» розмежовує поняття окладу та надбавок, а саме основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
З наведеної норми суд приходить до висновку про те, що встановлені на підприємстві персональні надбавки за зміну графіку роботи, не можуть підміняти посадовий оклад та компенсувати невідповідність оплати праці за фактично відпрацьований час працівникам, оскільки є додатковою заробітною платою.
Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про оплату праці» норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.
Отже, суд погоджується з висновком перевіряючого про порушення позивачем частини 1 статті 94 Кодексу законів про працю України та вважає припис в частині усунення порушення щодо виплати заробітної плати працівникам за виконану ними роботу правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Суд зазначає, що в акті перевірки, також, міститься посилання про порушення позивачем норм Закону України «Про відпустки», проте, суд не розглядає правомірність вказаних висновків, оскільки оскаржуваний припис не містить вказівок щодо усунення порушень в цій частині.
Відповідно до підпункту 7 пункту 6 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 року №386/2011, Держпраці України для виконання покладених на неї завдань має право видавати в установленому порядку роботодавцям, суб'єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, а також фондам загальнообов'язкового державного страхування, обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства про працю, законодавства про зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ГУ Держпраці у Дніпропетровській області правомірно винесено припис №282/4.2-3 від 22.12.2017 року з вказівками усунення фактично допущених позивачем та підтверджених в судовому засіданні порушень трудового законодавства.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ПАТ «АрселлорМіттал Кривий Ріг» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, понесені судові витрати відшкодуванню на користь позивача не підлягають.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 20 квітня 2018 року.

Суддя М.В. Бондар