Справа № 266/5052/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року справа №266/5052/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області (суддя Курбанова Н.М.) від 02 квітня 201 року (повне судове рішення складено 02 квітня 2018 року) у справі № 266/5052/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови Серії ЕАА№222808 від 30.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі та скасувати постанову Серії ЕАА№222808 від 30.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги порушення відповідачем положень КУпАП, а саме: незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавлено можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП; порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. Крім того, відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки позивач не виїжджав на перехрестя на жовтий сигнал світлофору. Виїзд на перехрестя відбувся на зелене світло світлофору. Зазначена обставина може бути підтверджена показаннями свідка: ОСОБА_3. Позивач вважає, що відео, яке було продемонстровано працівниками поліції, де начебто позивач проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофору не є належним доказом, оскільки воно було записано на мобільному планшеті, а не камерою, яка працює в автоматичному режимі. Позивач також зазначив, що автомобіль патрульних поліцейських, у момент перетинання перехрестя, не їхав, а знаходився на пр-т Металургів, тому камера фізично не могла зафільмувати колір світлофора, під час виїзду на перехрестя.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою серії ЕАА№222808 від 30.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог п. 8.7.3г) ПДР України, а саме: керуючи т.з. «ЗАЗ110307» д.н.НОМЕР_1 30.11.2017 року о 09 год. 12 хв. в м.Маріуполь проїхав перехрестя вул.Італійська та пр-т Металургів на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3г ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 статті 121 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП). Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, відповідачем надано відеозапис, який міститься на диску, долучений до матеріалів справи.

Судом апеляційної інстанції проведено огляд наведеного відеозапису. Однак, цей відеозапис взагалі не містить в собі доказів щодо вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України.

Як встановлено колегією суддів, на даному диску міститься інформація щодо складання спірної постанови та пояснень позивача. На даному диску відсутня фіксація самого адміністративного правопорушення.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, відповідачем не надано.

Як вбачається з відеозапису, під час складання спірної постанови позивач заперечував вчинення ним порушення вимог ПДР України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, не підтверджено належними доказами.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідач в межах даної справи не довів правомірності прийняття спірного рішення, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню .

Згідно вимог частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення та прийняття нового рішення про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 квітня 201 року у справі № 266/5052/17 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 квітня 201 року у справі № 266/5052/17 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови Серії ЕАА№222808 від 30.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову Серії ЕАА№222808 від 30.11.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП про адміністративні правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г.Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

ОСОБА_1