Справа № 587/958/18
Суддя: Черних О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/958/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

гдоловуючого судді Черних О.М.,

за участю секретаря судового засідання Скрипка-Соіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції Зимогляд Миколи Миколайовича (м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1) про визнання протиправними дій та скасування постанови серія ВР № 119801 від 02 квітня 2018 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Сумській області, лейтенанта поліції Зимогляд М.М. просила визнати неправомірними дії відповідача щодо складання постанови серії ВР № 119801 від 02 квітня 2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Просить скасувати постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР № № 119801 від 02 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 02 квітня 2018 року вона керувала власним автомобілем марки Сітроєн С4, державний номер НОМЕР_1 в м. Суми по пр. Курському, та перетинаючи перехрестя пр. Курський - вул. Л.Українки, здійснила проїзд на жовтий мигаючий сигнал світлофору, після чого була зупинена інспектором роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Зимогляд М.М., який повідомив позивачу, що вона, порушила вимоги п. 8.7.3 д ПДР України. Інспектор виніс постанову серії ВР № 119801 від 02 квітня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач не погодилася з висновками відповідача і вказала, що постанова по справі про адміністративне правопорушення була складена відповідачем без врахування його зауважень, пояснень, зауважила, що їй не були роз'яснені її права та не було проведено підготовки справи до розгляду, а також розгляду її по суті. При розгляді справи докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем пред'явлені не були, до постанови не додані, свідки опитані не були.

В судове засідання позивач не з'явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач: інспектор роти № 4 батальйону УПП в Сумській області лейтенант поліції Зимогляд М.М. в судове засідання не з'явився, направивши до суду відзив, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. До відзиву також додано оптичний диск.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 квітня 2018 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Зимогляд М.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ВР № 119801 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 7).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому відповідно до ч. 1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 02 квітня 2018 року о 20 год. 51 хв. в м. Суми по пр. Курському керувала транспортним засобом а Сітроєн С4, державний номер НОМЕР_1 в м. Суми по пр. Курському, та перетинаючи перехрестя пр. Курський - вул. Л.Українки, здійснила проїзд на жовтий мигаючий сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3 «г» ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

З відеозапису наданого відповідачем вбачається, що інспектором були розяснені права позивачу, момент складання постанови, але відсутній момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина позивача не доведена жодним доказом.

Статтею 6 КАС України закріплений принцип верховенства права відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …»

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо Відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, Відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Суд вважає, що під час притягнення позивача до відповідальності зазначені критерії не були дотримані, виходячи з наступного.

Із досліджених судом доказів, в тому числі й з відео, наданого до суду разом з відзивом відповідача, не вбачається, що позивач здійснила рух на жовтий сигнал світлофору.

Тобто працівник поліції, діючи від імені держави, в порушення вищевказаного принципу незалежності та безсторонності, допустив зі свого боку принциповість звинувачення на адресу позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при накладенні адміністративного стягнення інспектором роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Зимогляд М.М. не було вчинено протиправних дій, але останнім також не було надано жодних доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в зв'язку з чим адміністративний позов треба задовольнити частково, скасувавши постанову по справі про адміністративне правопорушення ВР № 119801 від 02 квітня 2018 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, ст. ст. 122 ч. 2, 251, 280 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції Зимогляд Миколи Миколайовича (м. Суми, вул. Білорпільський шлях, 18/1) про визнання протиправними дій та скасування постанови серія ВР № 119801 від 02 квітня 2018 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ВР № 119801, прийняту стосовно ОСОБА_1 02 квітня 2018 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в Сумській області Зимогляд М.М. і провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.М.Черних