Справа № 210/3802/16-а (2-а/210/94/16)
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року

Київ справа №210/3802/16-а (2-а/210/94/16)

№К/9901/12631/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., судді Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 10 серпня 2016 року звернувся до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу з адміністративним позовом до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язати П'ятихатське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов КМУ №505 від 31 травня 2012 року, №763 від 30 вересня 2015 року, №1013 від 09 грудня 2015 року, статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмежень граничного розміру пенсії на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-204 вих.16 від 06 липня 2016 року.

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 12 вересня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в перерахунку пенсії. Зобов'язано П'ятихатське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 11 січня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року, № 763 від 30 вересня 2015 року, та № 1013 від 09 грудня 2015 року, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року за № 18-204 вих.16 в розмірі 90 відсотків місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії, здійснити відповідні виплати, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Позов в частині зобов'язання П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії за період з 01 січня 2016 року по 10 січня 2016 року, включно, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012 року, №763 від 30 вересня 2015 року, №1013 від 09 грудня 2015 року, відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року за № 18-204 вих.16 в розмірі 90 відсотків місячного заробітку, залишено без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року скасовано постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 12 вересня 2016 року та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали) у зв'язку з тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена в порядку скороченого провадження. За таких обставин рішення апеляційного суду у справі є остаточним, а його оскарження в касаційному порядку процесуальним законом виключається.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач, в порядку глави 3 розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент подачі заяви), подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2017 року у справі №210/3802/16-а на підставі пункту 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, що, на думку заявника, підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 жовтня 2015 року (справа №К/800/39282/15). В заяві позивач просив скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2017 року та передати справу на розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду України від 10 травня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2017 року.

З 15 грудня 2017 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, внесені Законом України від 3 жовтня 2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №2147-VIII), та почав роботу Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Отже, розгляд Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду заяв про перегляд Верховним Судом України судових рішень здійснюються за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, які були чинними до 15 грудня 2017 року, тобто до внесення Законом №2147-VIII змін до цього Кодексу.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частин дев'ятої, десятої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до внесення змін Законом №2147-VIII) постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до внесення змін Законом №2147-VIII) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо справа не підлягає касаційному розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що постанова Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 12 вересня 2016 року ухвалена в порядку скороченого провадження на підставі статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.

Таким чином, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року є остаточною та не підлягає касаційному перегляду.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2017 року правомірно відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Касаційного адміністративного суду зазначає, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 28 березня 2017 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами, внесеними Закон № 2147-VIII), статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до внесення змін Законом № 2147-VIII),

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В.Коваленко

Судді Я.О.Берназюк

М.І.Гриців