Справа № 643/3735/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції : Майстренко А.Н.

26 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 643/3735/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради Харківської області на рішення Московського районного суду м. Харкова (м. Харків) від 01.12.2017 р. (12:07 год.) по справі № 643/3735/17

за позовом ОСОБА_3

до Харківської міської ради Харківської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради Харківської області (далі по тексту відповідач), в якому просив суд :

1) визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради Харківської області щодо нерозгляду на черговій сесії Харківської міської ради клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою : м. Харків, вул. Морозова, 11;

2) зобовязати Харківську міську раду Харківської області розглянути на черговій сесії Харківської міської ради клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вулиця Морозова, № 11.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 року по справі № 643/3735/17 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Харківської міської ради Харківської області щодо нерозгляду на черговій сесії Харківської міської ради клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вулиця Морозова, № 11.

Зобов'язано Харківську міську раду Харківської області розглянути на черговій сесії Харківської міської ради клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вулиця Морозова, № 11.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 року по справі № 643/3735/17 скасувати, прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на ст.123 Земельного кодексу України зазначив, що законодавцем запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності субєкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право самостійно здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки, про що письмово повідомити відповідний орган. Тобто, у разі неприйняття відповідним органом у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідного рішення, зацікавлена особа автоматично набуває права на замовлення документації із землеустрою, без такого дозволу. Отже, ненадання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою (враховуючи відсутність відмови у його наданні) не є для позивача перешкодою для виготовлення проекту землеустрою. Крім того, стверджує, що клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою неможливо винести на розгляд у пленарному засіданні Харківської міської ради, оскільки позивач є співвласником вбудованих нежитлових приміщень окремої будівлі (1/2 частини підвалу літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Морозова, № 11), що унеможливлює формування окремої земельної ділянки під ці приміщення для передачі у користування позивачу.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 року по справі № 643/3735/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в надісланому до суду письмовому відзиві та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником 1/2 частини нежитлових приміщень № 0-1-;0-9 в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Морозова, № 11, на підставі договору купівлі - продажу від 13.09.2008 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №1182, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20231362 від 15.09.2008 року.

25.01.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Харківської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування належних йому 1/2 частини нежитлових приміщень № 0-1-;0-9 в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Морозова, № 11.

Дане клопотання направлено на адресу Харківської міської ради 25.01.2017 року, а отримано відповідачем 30.01.2017 року.

До клопотання позивачем були надані копії документів, що підтверджують право власності позивача на зазначені вище нежитлові приміщення, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки: копії договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 13.09.2008 року, витягу з державного реєстру правочинів № 6507099 від 13.09.2008 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20231362 від 15.09.2008 року, технічного паспорту на громадський будинок, графічні матеріали щодо місцезнаходження земельної ділянки по вул. Морозова,11 в м. Харкові з визначенням меж фактичного користування земельною ділянкою (план земельної ділянки із зазначенням її орієнтовного розміру, схема розміщення земельної ділянки в межах міської території на карті м. Харкова).

ОСОБА_5 містобудування та архітектури Харківської міської ради від 23.10.2017 року №6099/0/27-1, копія якого наявна в матеріалах справи, позивача повідомлено, що до клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування належних йому 1/2 частини нежитлових приміщень № 0-1-;0-9 в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Морозова, № 11, не додані графічні матеріали, на яких зазначено розмір земельної ділянки, а також не додана згода іншого землекористувача.

Не погодившись з такою відповіддю, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною бездіяльності Харківської міської ради щодо нерозгляду на черговій сесії клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, зобовязання Харківської міської ради розглянути на черговій сесії клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вулиця Морозова, № 11.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем по справі не виконано свого законодавчо встановленого обовязку розглянути клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та додані до нього документи на пленарному засіданні ради або надати мотивовану відмову у його наданні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 134 ЗК України передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Як зазначалось вище, позивач є власником 1/2 частини нежитлових приміщень літ. «У-1» по вул. Морозова, 11 у м. Харкові.

Відповідно до ч.ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 123 Земельного кодексу України встановлений місячний строк розгляду органом місцевого самоврядування клопотання фізичної чи юридичної особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а також визначений перелік документів, які особа має надати до такого клопотання.

При цьому, вищенаведеними нормами права не закріплено за субєктом владних повноважень права утримуватись від прийняття відповідного рішення за результатами розгляду питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 123 Земельного кодексу України були надані усі необхідні документи до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень по вул. Морозова, 11 у м. Харкові, а також графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності, вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Згідно з пунктами «а», «б», «в», «д» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Ці повноваження охоплюються зазначеним у статті 143 Конституції України поняттям «інші питання місцевого значення», а тому при їх здійсненні сільські, селищні, міські ради виступають як субєкти владних повноважень, які реалізують розпорядчі та інші функції.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як, зокрема, регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень пункту 34 статті 26, пункту другого статті 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання про розгляд клопотання і надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надання мотивованої відмови у його наданні вирішується на пленарному засіданні ради сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

З вищенаведеного вбачається, що у відповідності до вимог п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 123 ЗК України Харківська міська рада повинна була на пленарному засіданні ради розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

З приводу тверджень відповідача про те, що позивач у відповідності до ст.123 ЗК України, у разі неприйняття субєктом владних повноважень відповідачем по справі в місячний строк рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, самостійно замовити такий проект, без надання дозволу, колегія суддів зауважує, що у відповідності до ч.3 ст.123 ЗК України умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 50 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, завдання на розроблення проекту землеустрою.

Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 року № 266.

Пунктом 1.2 даного Типового договору передбачено, що технічні, економічні та інші вимоги до проекту викладені у завданні на виконання робіт, що є невід'ємною частиною договору (додаток 1).

Додатком 1 до договору затверджено форму завдання на виконання робіт, яка, у свою чергу, передбачає обовязкове зазначення підстави для виконання роботи рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, його номера і дати. Іншого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 року № 266 не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2017 року ОСОБА_3 звертався до проектних організацій ТОВ «ЛІК-Проект» та ТОВ «Сабо ЛТД» з проханням укласти договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки за відсутності дозволу Харківської міської ради, однак, звернення позивача були залишені без відповіді.

Таким чином, позивач, незважаючи на закріплений у ЗК України принцип «мовчазної згоди», на який посилається відповідач, фактично позбавлений можливості замовити проектну документацію.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що ненадання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою (враховуючи відсутність відмови у його наданні) не є для позивача перешкодою для виготовлення проекту землеустрою, оскільки відповідачем було фактично відмовлено ОСОБА_3 у наданні такого дозволу, однак, у не передбачений законом спосіб.

При цьому, згідно з частиною 14 статті 123 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, закріплення законодавцем у ст.123 ЗК України принципу «мовчазної згоди» не скасовує наявності у позивача права оскаржити фактичну відмову відповідача у судовому порядку.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на неможливість винесення клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на розгляд у пленарному засіданні Харківської міської ради, оскільки позивач є співвласником вбудованих нежитлових приміщень окремої будівлі (1/2 частини підвалу літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Морозова, № 11), що унеможливлює формування окремої земельної ділянки під ці приміщення для передачі у користування позивачу.

Так, постановою Московського районного суду м. Харкова від 02.08.2017 року по справі № 643/3734/17, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 року, задоволено адміністративний позов співвласника вказаних нежитлових приміщень - ОСОБА_7 до Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду на черговій сесії Харківської міської ради клопотання ОСОБА_7 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу в літ. У-1 загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Морозова, № 11, та зобовязання Харківської міської ради розглянути вказане клопотання на черговій сесії.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічні вимоги щодо доказування обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача субєкта владних повноважень, містять положення ст.77 КАС України зі змінами, що набули чинності 15.12.2017 року згідно із Законом України від 03.10.2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідач як субєкт владних повноважень не надав ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач по справі, не розглянувши на пленарному засіданні ради та не прийнявши обґрунтованого рішення щодо можливості надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0846 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень 1/2 частини підвалу літ. «У-1» загальною площею 902,3 кв.м., що знаходяться за адресою : м. Харків, вул. Морозова, 11, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому наявні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобовязання Харківської міської ради розглянути на черговій сесії Харківської міської ради клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Харківської міської ради Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 по справі № 643/3735/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10
Повний текст постанови складений та підписаний 27.04.2018.