Справа № 527/2074/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 р. Справа № 527/2074/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Тацій Л.В.

суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25.01.2018р., суддя Олефір А.О., м. Глобине, повний текст складено 02.02.2018 року по справі № 527/2074/17

за позовом ОСОБА_1

до Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив: скасувати рішення відповідача № 1 від 24.04.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобовязати Глобинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області починаючи з 02 лютого 2017 року призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію на пільгових умовах згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25.01.2018р. по справі № 527/2074/17 позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі, що обґрунтовує відсутністю у позивача пільгового стажу роботи, оскільки за даними персоніфікованого обліку його стаж становить 7 місяців 25 днів, а також відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти її задоволення заперечує у повному обсязі, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Сторони та їх представники в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, відповідач надіслав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання, призначеного на 26.04.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 01 лютого 2017 року досяг 51-річного віку (а.с.24-25).

З трудової книжки позивача БТ ІІ № 5914967 від 19.08.1983 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на шахті «Бежановська» Виробничого обєднання «Стахановвугілля»:

-запис № 3: у період з 01.08.1986 року по 19.08.1986 року учеником поверхневого гірника (19 днів);

-запис № 5: у період з 15.10.1986 року по 31.05.1989 року підземним гірником очисного забою (2 роки 7 місяців 17 днів);

-запис № 7: у період з 19.08.1989 року по 17.02.1996 року - підземним гірником очисного забою (6 років 5 місяців 29 днів);

на шахті ТОВ «Донбасвугілля»:

-запис № 13: у період з 07.07.2009 року по 28.02.2010 року - гірником очисного забою (7 місяців 22 дні). (а.с.10-15).

Рішенням Глобинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 1 від 24.04.2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. а ст. 13 «Про пенсійне забезпечення» (а.с.18).

Вказане рішення вмотивовано відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законом порядку з посиланням на те, що його пільговий стаж за списком № 1 за даними системи персоніфікованого обліку становить 7 місяців 25 днів, страховий стаж становить 16 років 9 місяців 29 днів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що тривалість страхового стажу ОСОБА_1 є більшою за 15 років, позивач має стаж роботи на підземних роботах повних 9 років, тому його пенсійний вік знижується на 9 років, а позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах з 51 року.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Поряд з цим, пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-12 та ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Відповідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пп. 2.3 п.2 наказу, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктами 1-3 Порядку № 637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Позивачем надано суду належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про загальний трудовий стаж, який складає 17 років 9 місяців 29 днів, з яких стаж гірника 9 років 9 місяців і 29 днів.

Особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії передбачені ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Стаття 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Позивач, оскаржуючи рішення відповідача, посилався на те, що він має загальний стаж роботи більше 15 років та стаж роботи на підземних роботах менше 10 років, а саме 9 років 9 місяців і 22 дні, він має право на зменшення пенсійного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто 60-річного віку в порядку ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за кожний повний рік на підземних роботах на 1 рік, тобто на 9 років.

З даною позицією позивача погодився і суд першої інстанції, визнавши право позивача на призначення йому пенсії при досягненні 51-річного віку.

Проте, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не враховано, що ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає можливість призначення пенсії на пільгових умовах (із зниженням пенсійного віку) за умови недостатності стажу на підземних роботах, але не виключає обовязкову умову, передбачену п. а ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: наявність загального страхового стажу роботи у чоловіків не менше 25 років.

Таким чином, за відсутності у позивача загального страхового стажу не менше 25 років, ОСОБА_1 не набув право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» станом на дату звернення із заявою про її призначення та прийняття Глобинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області рішення № 1 від 24.04.2017 року про відмову в призначенні пенсії.

гідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У відповідності до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення з вищенаведених підстав підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25.01.2018р. по справі № 527/2074/17 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_4
Постанова складена в повному обсязі 26.04.18.