Справа № 815/6171/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2018 року

Київ

справа №815/6171/16

адміністративне провадження №К/9901/48010/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі № 815/6171/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК 17» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

11.04.2018 Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі № 815/6171/16.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2018 суддею-доповідачем Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в провадженні К/9901/48010/18 визначено Васильєву І.А.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено таке.

Відповідно до пункту 14 частини 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Згідно з частиною 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII - редакція, яка діяла на момент звернення до суду з касаційною скаргою) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Звертаючись до суду 11.04.2018, тобто поза межами процесуального строку та заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідач вказує на те, що первісна касаційна скарга була повернута ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2017, у зв'язку з несплатою судового збору за подання касаційної скарги. Крім того, скаржник посилається на відсутність коштів та надає виписки по рахунках від 31.01.2018, 14.12.2017, 30.11.2017, 31.10.2017,31.01.2018, з яких вбачається, що залишок коштів по рахунку за КЕКВ « 2800» складає 0,00 грн. Також відповідачем надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області про безспірне списання коштів та неможливість проведення інших платіжних доручень.

Проте, такі доводи скаржника не є обгрунтованими, оскільки, будь-яких доказів щодо вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі 815/6171/16 фінансування з Державного бюджету України заявником до клопотання не долучено.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення строку, встановленого законом або судом.

Таким чином, скаржнику необхідно надати обгрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Як встановлено колегією суддів, скаржником додано до касаційної скарги платіжне доручення № 101 від 29.03.2018 року, яким судовий збір сплачено у розмірі 185892,00 грн.

Крім того, з оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій не вбачається, яка сума грошового зобов'язання за оскаржуваним податковими повідомленнями-рішеннями була нарахована позивачу, в зв'язку з чим суд не може дійти беззаперечного висновку щодо правильності сплаченої суми судового збору.

Таким чином, скаржнику необхідно надати суду докази на підтвердження ціни позову (наприклад, надати копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень).

Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-УІІІ) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі № 815/6171/16 залишити без руху.

Встановити скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко