Справа № 2-а/331/22/2018
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 квітня 2018 року 14 год. 30 хв.Справа № 2-а/331/22/2018 ЗП/808/38/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (40699, Deutschland, Erkrath, Schliemannstr.44A) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б) про визнання незаконною відмови та зобовязати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати незаконною відмову Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо виплати позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії та зобовязати відповідача виплатити компенсацію у розмірі 34850,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є громадянкою України та з 11.09.2010 у неї виникло право на отримання пенсії за віком, у звязку з чим позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії надавши відповідні документи. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2011 зобовязано орган Пенсійного фонду призначити пенсію ОСОБА_1 з 11.09.2010. Відповідно до листа відповідача від 04.12.2017 позивачу була виплачена заборгованість по пенсії з 11.09.2010 у розмірі 55 940,59 грн. 05.11.2017 позивач звернулась з письмовою заявою про виплату компенсації у розмірі 34 850,54 грн. за затримку виплати пенсії, на що позивачу було відмовлено відповідачем. Вважає, що відмова відповідача виплатити компенсацію не відповідає закону та просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.03.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №2-а/331/22/2018 (Провадження №ЗП/808/38/18) за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні. Призначити судове засідання на 19 березня 2018 року.

Ухвалою суду від 19.03.2018 відкладено розгляд адміністративної справи №2-а/331/22/2018 (Провадження №ЗП/808/38/18) на 19 квітня 2018 року.

Представник відповідача позов не визнав, надавши свій письмовий відзив від 27.03.2018. Зокрема, вказав, що позовна заява ОСОБА_1 щодо виплати компенсації є безпідставною та необґрунтованою, адже відповідна сума пенсії нарахована 24.07.2015 виплачена 20.08.2015 (день зарахування пенсійних виплат). Відповідно і строк між їх нарахуванням та виплатою становить менше одного календарного місяця. Тобто порушень відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» відповідачем не допущено. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Постановою Жовтневого суду м. Запоріжжя від 25.02.2011, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012, визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя призначити пенсію за віком ОСОБА_1, відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 11.09.2010.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя виплатити пенсію ОСОБА_1, яка призначена з 11.09.2010. Визнано незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя з 01.11.2012 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 11.09.2010 по день вступу постанови в законну силу і виплачувати її в строки, встановлені законом.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2014 у справі № 2-а/331/179/13 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 скасовано та прийнято нову, якою провадження в частині визнання неправомірною відмови управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя виплатити пенсію ОСОБА_1, яка призначена 11.09.2010 закрито. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо зупинення з 01.11.2012 нарахування та виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Протоколом від 24.07.2015 № 157614 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на загальну суму 54 887,87 грн., яку виплачену ОСОБА_1

05.11.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату компенсації у розмірі 34 850,54 грн. за затримку виплати пенсії з вини пенсійного органу більш як на один місяць.

Листом від 04.12.2017 № 506/Г-9 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про виплату компенсації.

Не погоджуючись із позицією відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 (далі - Порядок №159), для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Жовтневого суду м. Запоріжжя від 25.02.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію з 11.09.2010. В той же час, листом УПФУ у Жовтневому районі м. Запоріжжя № 206/Г-9 від 07.11.2012 повідомлено позивача, що виплата за рішенням суду буде проведена за умови надання позивачем документу, який засвідчує особу (паспорт) з відміткою про реєстрацію на території України. Тобто, нарахування пенсійних виплат ОСОБА_1 здійснювалось з моменту набуття нею права на такі виплати відповідно до рішення суду, проте суми пенсійних виплат позивачу фактично не виплачувались, що підтверджується також вищезгаданим листом.

Надалі, відповідно до листа УПФУ у Жовтневому районі м. Запоріжжя № 86/Г-9 від 10.07.2013 позивачу взагалі призупинено нарахування пенсійних виплат.

Зазначене рішення було оскаржене ОСОБА_1 до суду. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя виплатити пенсію ОСОБА_1, яка призначена з 11.09.2010. Визнано незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя з 01.11.2012 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 11.09.2010 по день вступу постанови в законну силу і виплачувати її в строки, встановлені законом.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2014 у справі № 2-а/331/179/13 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 скасовано та прийнято нову, якою провадження в частині визнання неправомірною відмови управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя виплатити пенсію ОСОБА_1, яка призначена 11.09.2010 закрито. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо зупинення з 01.11.2012 нарахування та виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Лише 24.07.2015 ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсійних виплат за період з вересня 2010 року по липень 2015 року на суму 54 887,87 грн., яка виплачена позивачу 20.08.2015.

Таким чином, відповідачем неправомірно не здійснювались пенсійні виплати позивачу починаючи з 11.09.2010, тобто з моменту набуття позивачем права на отримання пенсії по липень 2015 року, хоча за вищевказаними рішеннями суду ОСОБА_1 мала право на отримання таких виплат.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Положеннями вказаного порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п. 4 Порядку №159).

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 листопада 2014 року (справа № 21-518а14): «…Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення…».

У відповідності до наведених вище норм законодавства відповідач у зв'язку із порушенням встановлених строків виплат пенсії має розрахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у порядку передбаченому Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача ґрунтуються на положеннях закону та підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (40699, Deutschland, Erkrath, Schliemannstr.44A) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б) про визнання незаконною відмови та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б) у виплаті ОСОБА_1 (40699, Deutschland, Erkrath, Schliemannstr.44A) компенсації за несвоєчасну виплату пенсії.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б) здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була призначена з 11.09.2010 по день її фактичної виплати.

В задоволенні позовних вимог про зобов'язання Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б) виплатити ОСОБА_1 (40699, Deutschland, Erkrath, Schliemannstr.44A,) компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 34850,54 грн., визначеному позивачем, - відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (40699, Deutschland, Erkrath, Schliemannstr.44A) 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок) судового збору за рахунок бюджетних Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 23.04.2018.

Суддя М.С. Лазаренко