Справа № 804/1746/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року Справа № 804/1746/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправним та скасування податкової вимоги, визнання протиправним та скасування рішення про опис майна, -
06.03.2018 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державної фіскальної служби України (далі ДФС України, третя особа), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 726-13 від 30.06.2017 року.
Ухвалою суду від 12.03.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
29.03.2018 до суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року було запроваджено транспортний податок. Згідно з інформацією, отриманої від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вартість легкового автомобіля, що перебуває у власності позивача, становить понад 1200000,00 грн. Тому такий автомобіль у 2017 році належав до об'єктів оподаткування транспортним податком.
17.04.2018 у судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечувала, та просила відмовити в задоволенні позовної заяви з огляду на викладені у письмовому відзиві обставини.
На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки PORSCHE моделі CAYENNE, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, з обємом двигуна 4806 куб. см з 20.04.2017.
Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено у новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 №20.12.2016 №1791-VIII (далі Закон №1791), п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинними законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.
Відповідно до нової редакції, підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначений новий обєкт оподаткування.
Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 вказаної статті Кодексу.
Податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Надаючи оцінку наявності обєкта оподаткування з огляду на середньоринкову вартість автомобіля, суд виходить із того, що контролюючим органом нарахований транспортний податок за 2017 рік на підставі норм Податкового кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом №1791-VIII.
375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2017, яка згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» складала 3200 грн., дорівнюють 1200000,00 грн.
Розрахунок середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком проводиться за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016.
Під час розгляду справи судом встановлено, що податковим органом при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зроблено розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача, вказаний розрахунок долучено до матеріалів справи,
Відповідно до зазначеного розрахунку, середньо ринкова вартість транспортного засобу марки PORSCHE моделі CAYENNE, 2013 року з обємом двигуна 4806 куб. см становить 1619405,78 грн., яка є більшою за 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Таким чином, у суду наявні підстави для беззаперечного висновку, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючий орган правомірно відніс легковий автомобіль, зареєстрований за позивачем, до обєкту оподаткування, оскільки прийняв його за наявності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обовязковим для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та вартість якого є більшою за 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Разом з тим, судом перевірено вартість автомобіля та здійснено розрахунок з використанням Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів. Так, перевіривши отриманий результат на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, встановлено, що середньоринкова вартість легкового автомобіля марки PORSCHE моделі CAYENNE, 2013 року з обємом двигуна 4806 куб. см становить 1619405,78 грн.
Отже, вартість автомобіля позивача марки PORSCHE моделі CAYENNE, 2013 року з обємом двигуна 4806 куб. см перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати.
З огляду на викладене, суд не приймає, як належний доказ, наданий позивачем розрахунок вартості автомобіля позивача.
Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 267.7.1 п. 267.7 ст. 267 Податкового кодексу України, транспортний податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Відповідно до абзацу «а» п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, транспортний податков сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України встановлено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобовязання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобовязання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленого цим Кодексом.
Відповідно до наявної в інформаційній системі ДФС України інформації, станом на 29.10.2017 позивач не сплатила суму узгодженого грошового зобовязання з транспортного податку за 2017 рік.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно з п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно з п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків свої обовязків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Відповідно до п.п. 89.1.2 п. 89.1 ст.89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
При цьому, відповідно до вимог п. 88.2 ст. 88 Податкового кодексу України, право податкової застави не потребує письмового оформлення.
Згідно з п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
При цьому, відповідно до положень п.п.93.1.1 п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку.
Відповідно до п. 12 розділу І Порядку, повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог ст. 59 глави 4 розділу ІІ Кодексу.
Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою).
Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем в межах повноважень, у спосіб та в строки, визначені чинним законодавством прийнято та направлено позивачу податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу, у звязку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 49000, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправним та скасування податкової вимоги, визнання протиправним та скасування рішення про опис майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3