Справа № 813/911/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/911/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року

12 год. 30 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Приймака С.І., представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (позивачка, ОСОБА_3Р.) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 9157-14 від 09.09.2016 року.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09.09.2016 року є безпідставним та протиправним, оскільки позивачка не є власником нежитлового приміщення, яке було обєктом оподаткування. Крім вказаного, податкове повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобовязання за податком на нерухоме майно, за 2015 рік повинне було бути надісланим до 01.07.2016 року. Строк надсилання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення пропущено, оскільки таке складене лише 09.09.2016 року. Також ствердила про відсутність відомостей про надсилання їй такого, оскільки відомостей про його отримання немає. З урахуванням викладеного позивачка звернулася із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 07.03.2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 19-20) та зазначив, що відповідачем при обчисленні податку на нерухоме майно враховано відомості із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого встановлено, що позивачка у цій справі є власником нерухомості загальною прощею 1480,1 кв.м. за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Оглядів, вул. Каштанова, буд. 14а. Податок в сумі 18027,62 грн. нараховано правомірно, відповідно до приписів чинного податкового законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи в їх сукупності, суд встановив наступні факти та правовідносини.

Згідно з Протоколом проведення відкритих торгів № Н 002 від 08.01.2008 року, проведених Товарною біржею «НАША» щодо реалізації майна СГ ТОВ «Колос», згідно із Законом України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року та Правил біржової торгівлі ТБ «Наша», а саме: нежитлової виробничої будівлі (тваринницьке приміщення), що знаходиться за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Оглядів, переможцем визнано ОСОБА_3 (а.с. 10)

Рішенням № 15 Виконавчого комітету Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області «Про присвоєння поштової адреси та оформлення права власності на нежитлове приміщення (тваринницька ферма), викупленого на торгах, як обєкт відчуження (нерозпайований)» від 04.03.2010 року, в тому числі, ОСОБА_3 видано свідоцтво на право власності на нежитлове приміщення по вул. Каштановій, 14а, в с. Оглядів Радехівського району Львівської області (а.с. 11)

09.09.2016 року Червоноградською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 9157-14 за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості, на суму 18027,62 грн. (а.с. 9)

Вважаючи вказане рішення безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачка звернулася із цим позовом до суду.

Суд вирішуючи справу керується наступним

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2017 року, в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі ПК України), який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України № 909-VIІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року, яким шляхом викладення в новій редакції ст. 266 Податкового кодексу України внесено зміни до податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України обєктом оподаткування є обєкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з приписами підпункту 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з абз. 2 підпункту 266.4.3 п. 266.4 ст.266 ПК України пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені підпунктом 266.4.1 та підпунктом 266.4.2, для фізичних осіб не застосовуються до обєкта/обєктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

При цьому, ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Кодексу).

Підпунктом 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/обєктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єкті із нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно з підпунктом 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 08.11.2017 року, за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Оглядів, вул. Каштанова, 14а; обєкт корівник, площею 1480,1 кв.м, передано у приватну власність ОСОБА_4 на підставі договору дарування, серія та номер: № 809, виданого 10.04.2013 року (розмір частки: 1/2 ) та на підставі договору дарування, серія та номер: 818, виданого 12.04.2013 року (розмір частки: 1/2 ) (а.с. 12, 12 зворот).

Представник відповідача зазначив, що при обчисленні податкового зобовязання за відповідним платежем контролюючим органом взято до уваги інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно ОСОБА_3 Разом з тим, пояснити станом на який момент така інформація була наявною у відповідача та чи така могла вважатись актуальною пояснень не надано, як і не надано письмових доказів на її підтвердження.

Таким чином, оскільки позивачка не є власником нерухомості загальною площею 1480,1 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська область, Радехівський район, с. Оглядів, вул. Каштанова, 14а, не є платником вказаного податку в контексті ст. 266 ПК України, нарахування їй податкового зобовязання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізособами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості, на суму 18027,62 грн., є протиправним.

Жодних інших доказів на підтвердження наявності у позивачки обовязку сплачувати такий податок не надано.

Представник відповідача зауважив, що у нього немає обовязку контролювати відповідність відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно фактичним обставинам.

Щодо вказаного, суд зазначає, що обовязку у позивачки слідкувати за актуальністю інформації у Реєстрі також не встановлено, при цьому відповідно до підпункту 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 ПК України органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобовязані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого обєкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи позивачки щодо несвоєчасного прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 9157-14, оскільки таке прийняте лише 09.09.2016 року замість надіслання такого у строк до 01.07.2016 року, всупереч приписам підпункту 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України. Вказане, на переконання суду, додатково підтверджує неправомірність податкового повідомлення-рішення від 09.09.2016 року.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачка не здійснювала жодних покликань на передчасність застосування за 2015 рік норм Закону України № 909-VII від 24.12.2014 року, а тому суд не надає оцінки таким спростуванням позовних вимог.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З врахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені долученими до матеріалів справи письмовими доказами, відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До матеріалів справи долучено квитанцію № ПН 87 від 28.02.2018 року про сплату судового збору в сумі 704,80 грн., який підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (Камянка-Бузьке відділення) № 9157-14 від 09.09.2016 року.

3. Стягнути на користь ОСОБА_3 (80400, Львівська область, м. Камянка-Бузька, вул. І. Сирко, 6; РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (80400, Львівська область, м. Камянка-Бузька, вул. Незалежності, 18; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 27.04.2018 року.

Суддя Качур Р.П.