Справа № 806/2571/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/2571/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" листопада 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Липою В.А. в м.Житомирі), у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, треті особи: Начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 , Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області , Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови , -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, треті особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4, Начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3, Новоград-Волинське об'єднане УПФУ в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №49628947.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 від 18.07.2017 року про закінчення виконавчого провадження №49628947, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №273/2007/14а виданого 29.10.2014 року Баранівським районним судом Житомирської області.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Зокрема вказує, що відділ примусового виконання рішень є неналежним відповідачем у справі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, з тих підстав, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є не законною.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не є обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ст.308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало виконавче провадження ВП №49628947 щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі обчислити та виплатити державну та додаткову пенсії на користь ОСОБА_2.

18.07.2017 року державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновків про протиправність дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Приписами ч.3 ст.3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст.6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016, №2832/5 "Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України", органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Отже, структурні підрозділи органів державної виконавчої служби - відділи примусового виконання рішень не є самостійними суб'єктами адміністративного процесу і не повинні відповідати за адміністративним позовом, тоді як належним відповідачем є відповідний орган, визначений наведеними вище нормами матеріального права.

Таким чином, даний позов заявлено до неналежного відповідача, відповідачем у цій справі має бути Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

За змістом частин 1-3 статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Положення зазначеної норми процесуального права надають можливість заміни належної сторони виключно на стадії розгляду справи у суді першої інстанції.

Таким чином, при здійсненні апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не уповноважений на вчинення таких дій.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13 грудня 2010 року "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" із змінами від 21.05.2012 року №5 передбачено, що відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України). Такими органами державної виконавчої служби є: 1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень. 2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень. 3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Отже, судам необхідно мати на увазі, що в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби у зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах. Ураховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, судам, у разі подання позовної заяви до державних виконавців або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби чи до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснювати заміну первинного відповідача на належного - відповідно Державну виконавчу службу України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, або, у разі наявності заперечень позивача, залучати вказаний орган як другого відповідача.

Оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи не вирішував питання заміни відповідача або залучення другого відповідача, а чинний процесуальний закон таких повноважень для апеляційних судів не передбачає, то зазначене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої та дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" листопада 2017 р. скасувати. Прийняти нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови від 18.07.2017 про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "25" квітня 2018 р.