Справа № 366/683/18
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №366/683/18
Провадження №2-а/366/14/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року смт.Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В., позивача ОСОБА_1, поліцейського Іванківського ВП ОСОБА_2 Миколайовичарозглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 Михайловичадо інспектора поліції Іванківського відділення поліції ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 458949 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП поліцейським ОСОБА_2 було зазначено у постанові серії НК № 458949 від 04.03.2018 року, що позивач порушив пункт 2.1. (А, Б) ПДР України, а саме не надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію та посвідчення водія, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Постановою серії НК № 458949 від04.03.2018 року відповідач визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 гривень.

Позивач вважає, що факти про порушення позивачем ПДР, які зазначені відповідачем у мотивувальній частині зазначеної постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими та безпідставними, і тому, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 04.03.2018 року він не керував транспортним засобом ВАЗ 21099 АІ7085СТ, а просто стояв поряд з автомобілем і чекав водія, тому він і не міг надати працівнику поліції запитувані документи, так як не мав їх. Крім того зазначений автомобіль не є його власністю. Автомобілем керував ОСОБА_3

Відповідач в судове засідання з'явився, надав пояснення з приводу складання вказаної вище постанови та зазначив, що позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснив, що 04.03.2018 року він рухався по вул. Київська в смт. Іванків. На зустріч рухався автомобіль ВАЗ за кермом якого перебував ОСОБА_1 Йому було запропоновано предявити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію. Проте, останній не надав зазначених документів, тому відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у постанові серії НК № 458949 від 04.03.2018 року поліцейським зазначено, що позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив пункт 2.1. (А, Б) ПДР України, а саме 04.03.2018 року о 05 год. 45 хв. в смт. Іванків по вул. Київська не надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію та посвідчення водія, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, ау випадках, передбачених законодавством- страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що 04.03.2018 року в смт. Іванків по вул.. Київська саме він керував автомобілем НОМЕР_2, а ОСОБА_1 за кермом не перебував.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_1 04.03.2018 року автомобілем НОМЕР_3 не керував.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що 04.03.2018 року він рухався на автомобілі разом з ОСОБА_2 На зустріч їм рухався автомобіль НОМЕР_2 за кермом якого перебував ОСОБА_1 Посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію він не надав.

В постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" викладена позиція Верховного Суду України про те, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як зазначалось вище, допитані в ході судового розгляду свідки не підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Інших доказів для підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суду інших доказів фіксації правопорушення за допомогою технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відповідачем не надано, у зв'язку з чим неможливо достовірно встановити, чи мав місце факти порушення ОСОБА_1 ч. 2 ст. 126 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова не містить доказів порушення позивачем вимог ПДР України, є протиправною, а отже підлягає скасуванню.

Крім того, в постанові про накладення адміністративного стягнення зазначена сума грошового стягнення, при тому як санкція статті передбачає накладення штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Також, до постанови не додано будь-яких інших доказів, які б підтвердили факт вчинення правопорушення. Графа «до постанови додаються» не містить жодного запису.

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення позивачем вимог пунктівп.2.1. (А, Б) ПДР України, а відповідач, окрім власних пояснень та пояснень свідка, не надав суду доказів щодо правомірності свого рішення, суд вважає необхідним скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП, та провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 121, 126, 251, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 77, 243, 245, 246, 255, 286 КАС України суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 Михайловичадо інспектора поліції Іванківського відділення поліції ОСОБА_2 Миколайовичапро визнання дій відповідача незаконними та скасування постанову про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора поліції Іванківського ВП ОСОБА_2 від 04.03.2018 року серії НК№ 458949 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.04.2018 року.

Суддя А.А. Корчков