Справа № 466/4983/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/9173/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Попка Я. С.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року в справі № 4664983/17 (головуючий суддя - Білінська Г. Б., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання протиправними дій та скасування розпорядження Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова № 2348.06-11 від 06 липня 2017 року щодо відмови у призначенні йому пенсії за вислугу років; зобов'язання Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити, нарахувати та виплачувати йому пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції від 26.07.2001 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку без обмежень граничного розміру з урахуванням середньомісячної суми виплат обчисленої за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 34 243 грн. відповідно до довідки Генеральної прокуратури України №18-232 від 06 червня 2017 року, починаючи з 23 червня 2017 року щомісячно.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що безперервний робочий стаж позивача станом на дату звернення до управління складає 20 років 22 дні, у тому числі на посадах прокурорів - 17 років 7 місяців 9 днів, тому ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії за вислугу років.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року позов задоволено частково. Скасовано розпорядження Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Львові № 2348/06-11 від 06 липня 2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Зобов'язано Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України у м.Львові призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції 26.07.2001, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного заробітку, без обмеження граничного розміру з урахуванням середньомісячної суми виплат обчисленої за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії, яка становить 34243 грн. відповідно до довідки Генеральної прокуратури України № 18-232 від 06 червня 2017 року, починаючи з 23 червня 2017 року.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявою про призначення пенсії за вислугу 20 років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХП (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001) у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

У відповіді Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова від 06 липня 2017 року на його письмове звернення, з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII у призначенні пенсії позивачу відмовлено з огляду на скасування з 01 червня 2015 року норм щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб.

Задовольняючи адміністративний позов, судом першої інстанції зазначено, що при призначенні пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.2017 року (в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ), а не Закон, що діє на час звернення, що значно звужує зміст та обсяг прав та обов'язків особи.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з такими з огляду на наступне.

Встановлено, що на час звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, порядок призначення пенсій прокурорам було врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01.10.2016 по 30.09.2017 - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії 22 травня 2017 року.

Тобто, станом на дату звернення позивача до Пенсійного фонду необхідними умовами для призначення йому пенсії за вислугу років були: а) стаж за вислугу років - 23 роки; б) стаж на посадах прокурорів - 13 років.

Разом з тим, станом на 22 травня 2017 року стаж позивача за вислугу років складав менше 23 років.

Таким чином, оскільки стаж позивача за вислугу років не достатній для призначення пенсії на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про той факт, що у спірних правовідносинах Пенсійний фонд України порушив права позивача на пенсію.

Щодо покликання позивача на той факт, що Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII суттєво звужене його право на пенсію за вислугу років, колегія суддів зазначає, що у період дії ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції від 26 липня 2011 року, що діяла до 30 вересня 2011 року, пенсії призначалися прокурорам і слідчим зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.

Разом з тим, станом на 30 вересня 2011 року у ОСОБА_1 був відсутній стаж роботи 20 років.

Відтак, у період дії ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції від 26.07.2011 позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з чим при прийнятті Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року в справі № 4664983/17 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Я. С. Попко