Справа № 638/16517/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2018 року

Київ

справа №638/16517/17

адміністративне провадження №К/9901/48030/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 січня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просила суд визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати його відкрити виконавче провадження та провести відповідні виконавчі дії

В обґрунтування позову зазначила, що постановою Дзержинського райсуду м. Харкова від 13 січня 2017 року її позов до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова задоволено. Зобов'язано відповідача зарахувати до її страхового стажу з якого вираховується розмір пенсії періоду з дня встановлення інвалідності - 25 лютого 2014 року по досягненню нею пенсійного віку - 7 квітня 2015 року.

1 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача з виконавчим листом для виконання. Однак, у відкритті виконавчого провадження відмовлено з посиланням на те, що юридична особа відповідача припинена з 31 березня 2017 року.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: юридичну особу-боржника припинено.

Оскільки боржником у виконавчому провадженні є Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова, яке припинено з 31 березня 2017 року, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що у відповідача не було підстав для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року у справі №638/7217/16-а.

У поданій 13 квітня 2018 року касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та задовольнити позов.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Скарга обґрунтована неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм Закону України «Про виконавче провадження» та необ'єктивністю з'ясування обставин справи.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень органу державної виконавчої служби, а рішення судів попередніх інстанцій, які оскаржуються, прийняті за особливостями, встановленими статтею 287 КАС України.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 січня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець