Справа № 826/6299/18
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 квітня 2018 року м. Київ № 826/6299/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1

до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України

Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної

служби Харківського міського управління юстиції

про часткове визнання протиправними та скасування рішення від 02.09.2014 індексний номер 15517961 та запису про право власності від 27.08.2014 за № 6866979

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 віл 02.09.2014 індексний номер 15517961 в частині реєстрації за ОСОБА_2 права власності;

- визнати протиправним та скасувати запис відповідача-2 від 27.08.2014 № 6866976 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Cуду України від 04.11.2015 у справі № 457/1243/13-а.

Відповідно до першого частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення відповідача-1 від 02.09.2014 індексний номер 15517961 в частині реєстрації за ОСОБА_2 права власності та запису відповідача-2 від 27.08.2014 № 6866976 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2

Як на обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 не набув права власності на надвірні споруди - сарай літ. "Е" та гараж літ. "Ж", з огляду на що були відсутні правові підстави для державної реєстрації за ним права власності на зазначене майно.

Таким чином, спірні правовідносини стосуються перевірки та встановлення факту виникнення права власності на спірне нерухоме майно, тобто цивільного права, а отже даний спір не є публічно - правовим, а має вирішуватись судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною п'ятою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1.Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2.Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

3.Роз'яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції районного суду та має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

4. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов