Справа № 813/4527/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/1976/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 року (рішення ухвалене о 11:34 хв. у м. Львові судом у складі головуючого судді Крутько О.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби про визнання протиправними і скасування постанов,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби про визнання протиправними і скасування постанови від 12.08.2014 року ВП №44238626 про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови від 08.09.2016 року ВП №52065272 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Позивач позовні вимоги мотивували тим, що він не мав можливості добровільно виконати виконавчі документи у звязку з ненадісланням відповідачем постанов про відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору за таких обставин було передчасним. Вказує, що добровільно врегулював погашення заборгованості за кредитом, на підтвердження чого додав копію довідки ПАТ «Альфа-Банк» №60345-23 від 28.08.2017 року. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44238626 на підставі виконавчого листа Новозаводського районного суду м.Чернігова №6/751/1005/14 від 03.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості в сумі 960153,08 грн. та надано термін для добровільного виконання рішення у строк до 11.08.2014 року.

У звязку із невиконанням у добровільному порядку до 11.08.2014 року постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем 12.08.2014 року винесена постанова про стягнення виконавчого збору №44238626.

01.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52065272 на підставі виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області №448/1308/15-ц від 23.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 583314,91 грн. в користь ПАТ «Альфа Банк» та надано термін для добровільного виконання рішення у строк до 07.09.2016 року.

06.09.2016 року державним виконавцем винесена постанова про приєднання виконавчого провадження №52065272 до зведеного виконавчого провадження №51357997.

У звязку із невиконанням у добровільному порядку до 07.09.2016 року постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.09.2016 року державним виконавцем 08.09.2016 року винесена постанова про стягнення виконавчого збору №52065272.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Верховний Суд України, усуваючи розбіжності у застосуванні норм Закону №606- XIV при вирішенні питання щодо можливості стягнення виконавчого збору з боржника, у своїй постанові від 28 січня 2015 року №3-217гс14 зазначив, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

За ч.8 ст.28 Закону №606-ХІУ постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст.47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 Постанову про відкриття ВП, а також оскаржувану постанову від 08.09.2016 року про стягнення виконавчого збору №52065272. одержав лише 28.11.2017 коли звертався до відповідача із відповідною заявою про надання йому усіх копій постанов держаних виконавців, що його стосуються.

Разом з тим, будь-якого підтвердження щодо отримання позивачем вказаних постанов раніше 28.11.2017, відповідачем не надано.

Той факт, що апелянт знав про відкритті щодо нього виконавчі провадження, зокрема і те, що стало підставою для винесення від 08.09.2016 року про стягнення виконавчого збору №52065272, не може розцінюватись як обізнаність останнього про необхідність сплати ним виконавчого збору.

Представлені ж списки згрупованих поштових повідомлень листів, що скеровувались на адресу позивача, а також квитанція про направлення рекомендованого листа ОСОБА_2 від 02.09.2016, не можна вважати доказами належного повідомлення боржника про факт відкритого щодо нього виконавчого провадження, оскільки жодних підтверджень того, що таке повідомлення ним отримувалось ВДВС, як відправником не надано.

Разом з тим, покликання відповідача, з якими погодився і суд першої інстанції, на те, що заборгованість позивача за Виконавчим листом не погашена, спростовується наданою ним копією довідки ПАТ «Альфа-Банк» від 28.08.2017 №60345-23 за якою боржником сплачено суму заборгованості за кредитним договором, а також постановами державних виконавців про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відтак, судом першої інстанції при розгляді справи не було взято до уваги те, що Постанова про відкриття ВП, що стала підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 08.09.2016 року про стягнення виконавчого збору №52065272 була одержана позивачем після самостійного погашення ним заборгованості перед стягувачем та повернення Виконавчого листа останньому, що і стало причиною необізнаності апелянта про необхідність сплати ним виконавчого збору за постановою від 08.09.2016 року про стягнення виконавчого збору №52065272, то рішення цього суду підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про визнання протиправною та скасування постанови від 08.09.2016 року про стягнення виконавчого збору №52065272.

Згідно ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи наявні квитанції про сплату позивачем судового збору в розмірі 640,00 грн. та 903,47 грн. всього на суму 1543,47 грн.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 року у справі №813/4527/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_3 від 08.09.2016 ВП №52065272 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 58331,49 грн.

Стягнути з Мостиського районного відділу Державної виконавчої служби () за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) суму сплаченого ним судового збору у розмірі 1543,47 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 25.04.2018 року