Справа № П/811/1956/17
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2018 року справа № П/811/1956/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі № П/811/1956/17 (прийнята в порядку письмового провадження 30.11.2017р., суддя Кармазина Т.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) задоволено:

- визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - відповідач) у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2 га., для ведення особистого селянського господарства, на території Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, викладену у листі від 16.06.2017 №З-9995/0-7809/0/6-17;

- зобовязано відповідача надати позивачці дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2 га., для ведення особистого селянського господарства, на території Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм чинного законодавства, відповідач просить постанову суду першої інстанції у даній справі скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржником зазначено, що звернення особи із заявою про відведення земельної ділянки не свідчить про автоматичне задоволення поданої заяви, з огляду на наявність передбачених законом підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту, які не були зясовані судом першої інстанції. Крім того, в апеляційній скарзі також зазначено про дискреційні повноваження відповідача щодо прийняття рішення за вказаною заявою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що листом №З-1627/0-2516/0/6-17 від 13.03.2017 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило позивачку, що масштаб та якість доданих графічних матеріалів, не дозволяють визначити місце розташування земельної ділянки по відношенню до навколишньої території та меж адміністративно-територіальних утворень. В зв'язку з чим запропоновано повторно подати клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та необхідні додатки (а.с. 17).

На виконання даного листа ОСОБА_1 17.05.2017 року подано до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 18).

До вказаної заяви позивачкою додані: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; погодження сільської ради; копія паспорта громадянина та ідентифікаційного коду; звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж будівель по вул.Терешкової, б/н в с.Клинове Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 14-15, 19-36).

Листом №З-9995/0-7809/0/6-17 від 16.06.2017 відповідач повідомив ОСОБА_1, що не має підстав для задоволення її заяви, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці або інформації про припинення речових прав на майно у зв'язку із його знищенням (а.с. 16).

Ненадання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою за поданою ОСОБА_1 заявою, стало підставою для її звернення до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідачем прийнято з підстав, що не передбачені діючим законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, при цьому не погоджується з обраним судом способом захисту порушеного права позивачки.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із положеннями ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.

Таким чином, законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для відмови відповідачем у наданні позивачці дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, при розгляді другої заяви, зазначено про відсутність документів, що підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці або інформації про припинення речових прав на майно у зв'язку із його знищенням.

Позивачкою разом з заявою подавались: копії паспорта, ідентифікаційного номера, погодження сільської ради, а також викопіювання з кадастрової карти (плану), із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.14-15, 19-36). Відповідно до інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :51:000, що надається Державним кадастровим реєстратором, підстави для відмови у наданні відповідного дозволу, які визначені ст.118 Земельного кодексу України, відсутні (а.с.20).

Крім того, відповідачем не взято до уваги, що згідно довідки Клинівської сільської ради №39 від 27.03.2017 на даній земельній ділянці відсутнє нерухоме майно, всі будівлі списані і непридатні до використання, майнові права відсутні, що також підтверджується звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж будівель (а.с.26, 27-36). До того ж, відповідно до інформації щодо земельної ділянки, яку передбачено передати у власність або користування, відсутнє нерухоме майно (а.с.23).

За таких обставин, враховуючи положення вищенаведених норм Земельного кодексу України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачка, при зверненні до відповідача з заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, подала всі необхідні документи, передбачені нормами Земельного кодексу України.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивачки в частині визнання протиправним такого рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою задоволенню, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки його дій та рішень.

Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У зв'язку з вищевикладеним, належним способом захисту прав позивачки буде зобов'язання відповідача повторно розглянути подану нею заяву з урахуванням висновків суду, та з прийняттям рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою зазначеної площі або про мотивовану відмову з дотриманням вимог Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування оскарженої постанови суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. В решті постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі № П/811/1956/17 - скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобовязання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2 га., для ведення особистого селянського господарства, на території Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та прийняти нову в цій частині вимог.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 травня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2 га., для ведення особистого селянського господарства, на території Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та прийняти рішення з дотриманням вимог Земельного кодексу України.

В решті постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі № П/811/1956/17 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду в строк, передбачений ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак