Справа № 563/367/18
Суддя: Загородько Н. А.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/367/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Загородько Н.А.,

при секретарі Туровичу М.І.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до капрала поліції Павлушина Сергія Андрійовича поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 13 березня 2018 року він їхав автодорогою Київ - Чоп вантажним автомобілем Scania 112, власник ОСОБА_3, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz spr24, номерний знак НОМЕР_2, власник ОСОБА_4.

На 231 кілометрі траси його зупинив поліцейський роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капрал поліції Павлушин С.А., обійшовши автомобіль почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно того, що у транспортному засобі, яким він керував, немає передбачених конструкцією транспортного засобу лівого (водійського) дзеркала заднього виду, чим нібито, порушено п.п. 31.4.7. А ПДР України.

З винесеною постановою він не згоден, оскільки ліве (водійське) дзеркало заднього виду було наявне, відповідно Правил дорожнього руху він не порушував. Вважає, що дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є протиправними.

Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з"явився. На адресу суду направлено відзив на позовну заяву в якому просить в позові відмовити, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обгрунтованою.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Постановою про адміністративне правопорушення серії ВР № 056586 від 13.03.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. У постанові вказується, що 13.03.2018 року о 10 год. 35 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Scania 112» державний номерний знак НОМЕР_1 по а/д Київ-Чоп 231 км. у якого немає передбачених конструкцією транспортного засобу лівого (водійського) дзеркала заднього виду, чим порушив п.п. 31.4.7.А ПДР України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами.

Натомість в оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази відсутності дзеркала, що свідчить про одностороннє, неповне з'ясування обставин справи при складанні оспорюваної постанови.

Крім того, відсутні відомості про роз'яснення позивачу його прав, які передбачені положенням статті 268 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів вчинення правопорушення позивачем відповідач суду не надав, на них не посилається та судом не зібрано.

Крім того, вірними є доводи позивача щодо порушення процедури винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

У наведеному Рішенні зазначено, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також у наведеному Рішенні аналізується можливість притягнення особи до відповідальності у так званому у скороченому провадженні. При цьому скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Тобто, навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов'язковою і має передувати такому розгляду справи.

Крім того, суд вказує, що словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин справи вважаю, що відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАСУ, факт порушення позивачем ПДР України та правомірність винесення оскаржуваної постанови в судовому засіданні не доведено, належних та допустимих доказів, в обґрунтування дотримання відповідачем положень діючого законодавства при оформленні оскаржуваної постанови відносно позивача та встановлення у передбаченому законом порядку провини останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення до суду не надано.

За таких обставин, перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем односторонньо, неповно та не об'єктивно з'ясовано обставини справи про адміністративне правопорушення, а відтак вона прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України, місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у правах про притягнення до адміністративної відповідальності має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення є, на думку суду, належним способом захисту прав останнього, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 244-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Постанову серії ВР № 056586 від 13.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції Павлушина Сергія Андрійовича поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - закрити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: