Справа № 826/6102/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2018 року № 826/6102/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС"
доГоловного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
за участю:

представника позивача: Лук'яненка Я.В. (довіреність від 12.04.2018),

представника відповідача: Станіславського Д.М. (довіреність від 08.02.2018 № 1355/9/10-36-10-08),

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017 встановлено, що провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 106 цього Кодексу та надано позивачу строк на для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було правомірно включено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2013 року від'ємне значення у розмірі 370 132,00 грн., оскільки постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2012, яка залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 у справі №2а-4810/12/1070 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 10.09.2012 № в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість по вітчизняних товарах" на суму 370 132,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 (акт від 09.12.2016 № 144/10-36-14-01-13/19407655) встановлено порушення пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, яке полягає в тому, що позивачем у рядку 23.1 "зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу" податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року відображено показник у сумі 370132,00 грн., у той час, як за результатами аналізу журналу "Перевірки" ІС "Податковий блок" відсутня будь - яка інформація щодо проведення перевірки за лютий 2016 року, за результатами якої позивачу податковим органом збільшено залишок від'ємного значення на суму 370 132,00 грн. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

В період з 24.10.2016 по 02.12.2016 Головним управлінням ДФС у Київській області проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016.

За результатами перевірки складено акт від 09.12.2016 № 144/10-36-14-01-13/19407655, яким, зокрема, встановлено, порушення пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 281451,00 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного світного (податкового) періоду на загальну суму 88 681, 00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІС" подано до Головного управління ДФС у Київській області заперечення на акт від 09.12.2016 № 144/10-36-14-01-13/19407655 за результатами розгляду яких листом від 03.01.2017 № 9/10/10-36-14-01-08 повідомлено про залишення заперечень без розгляду.

11.01.2017 на підставі акту від 09.12.2016 № 144/10-36-14-01-13/19407655 прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 351 814,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 70363,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 21.03.2017 № 5497/6/99-99-11-01-01-25 скарга на податкове повідомлення - рішення від 11.01.2017 № залишена без розгляду.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням - рішення від 11.01.2017 № , вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідач в акті від 21.03.2017 № 5497/6/99-99-11-01-01-25 встановлюючи факт допущення порушення позивачем пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України виходив наступного.

Згідно поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року від 19.03.2013 № у рядку 23.1 «зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу» відображено показник у сумі 370132 грн., що вплинуло на формування рядка 24 декларації.

Згідно Додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року (Довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2)) відображено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду та значення ряду 24 декларації звітного періоду в розмірі 436453,00 грн.

Згідно підпункт 4.6.7. пункту 4.6. статті 4 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.12.2012 N 1342), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228 рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.

В ході проведення перевірки позивача надано запит, щодо надання письмових пояснень та їх документального підтвердження, щодо того згідно якого акту перевірки податкового органу у лютому 2013 року підприємством відображено показник зазначеного рядку декларації та який позивачем надано наступну відповідь: «В декларації ТОВ «ЛІС» в лютому 2013 р. в рядку 21.3 сума 370132 грн. відображена на основі Ухвали від 07.02.2013 по справі 2а-4810/12/12/1070 Київського апеляційного адміністративного суду.

Раніше ці суми ПДВ (від'ємне значення) були вилучені з декларації в сумі 604739,00 грн. ПДВ від'ємне значення Також ДПІ Довідкою від 27.12.2013р. за № 358/15.2/19407655 підтверджує суму ПДВ, які відображає на в додатку № 2 до Декларації ПДВ за травень 2013 р. ТОВ "ЛІС" .

Відповідно до Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 по справі 2а-4810/12/12/1070: «Апеляційні скарги ТОВ «ЛІС» та ДПІ у Києво-Сятошинському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2012 року. - без змін.».

Згідно з постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2012р. по справі №2а-4810/12/12/1070:«Адміністративний позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2012 № в частині збільшення ТОВ «ЛІС» суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на додану вартість по вітчизняних товарах» на суму 370132,00грн., з яких: 316242,00 грн. - за основним платежем; 53890,00 грн. - за штрафними санкціями.»

За результатами аналізу журналу «Перевірки» ІС «Податковий блок» відсутня будь-яка інформація щодо проведення перевірки за лютий 2013 року, за результатами якої позивачу податковим органом збільшено залишок від'ємного значення на суму 370132 грн.

Виходячи з зазначеного податковий орган дійшов висновку про те, що в ході перевірки відсутні документи щодо формування рядку 21.3 в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року.

Таким чином висновок відповідача щодо порушення позивачем пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України базується виключно на тому, що позивачем в рядку 23.1 податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року відображено показник у сумі 370132,00 грн., у той час, як відповідно до журналу «Перевірки» ІС «Податковий блок» відсутня будь-яка інформація щодо проведення перевірки за лютий 2013 року, за результатами якої позивачу податковим органом збільшено залишок від'ємного значення на цю суму. Водночас відповідачем не зазначено про факт відсутності у позивача права на включення суми у розмірі 370132,00 грн. до складу податкового кредиту, а лише вказано про відсутність правових підстав для декларування відповідної суми у рядку 23.1 декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року.

Відповідачем визнається той, факт, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 залишено в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2012 по справі №2а-4810/12/12/1070, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.09.2012 № в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на додану вартість по вітчизняних товарах» на суму 370132,00грн., з яких: 316242,00 грн. - за основним платежем; 53890,00 грн. - за штрафними санкціями» та не наведено обґрунтування та не надано доказів на підтвердження того, що сума в розмірі 370132,00грн. позивачем до лютого 2013 була відображена у складі податкового кредиту з податку на додану вартість.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 77.8 статті 77 Податкового кодексу України, встановлено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Статтею 83 Податкового кодексу України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пунктами 85.4 та 85.6 статті 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчинюється відповідний запис.

Отже, під час проведення документальної позапланової перевірки дослідженню підлягає досить широке коло документів, до яких зокрема, віднесено податкові декларації (розрахунки), фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, отримані в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби документи та податкова інформація, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків, експертні висновки. При цьому у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови.

Як вбачається з акта від 21.03.2017 № 5497/6/99-99-11-01-01-25 позивачем на запит податкового органу щодо надання письмових пояснень та їх документального підтвердження, щодо того згідно якого акту перевірки податкового органу у лютому 2013 року підприємством відображено показник у розмірі 370 132,00 грн. позивачем надано відповідну відповідь, при цьому у випадку якщо податковий орган вважав, що наданих позивачем пояснень та документів було недостатньо, він не був позбавлений права отримати їх у позивача, водночас відповідним право не скористався та не перевірив правомірність включення позивачем суми в розмірі 370 132,00 грн. саме до складу податкового кредиту за лютий 2013 року, а не її декларування в рядку 23.1 декларації з податку на додану вартість за відповідний період.

Також суд звертає увагу на те, що в період з 16.12.2013 по 20.12.2013 Державною податковою інспекцією у Києво - Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача з питань залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду з ПДВ за травень 2013 року та з питань правомірності нарахування від'ємного значення ПДВ за травень 2013 року за результатами якої складено довідку від 27.12.2013 № 358/15-2/19407655 відповідно до якої перевіркою не встановлено порушень при відображенні позивачем у декларації за травень 2013 року залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду з ПДВ.

При цьому як вбачається з зазначеної довідки під час проведення перевірки було використано та надано оцінку ухвалі Київського апеляційного адміністративного суд від 07.02.2013 у справі №2а-4810/12/1070.

В наданих суду запереченнях відповідач також посилався виключно на відсутність у позивача права на відображення показника в сумі 370 132,00 грн. у рядку 23.1 податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року та не навів обґрунтування на підтвердження факту відсутності у позивача права на включення відповідної суми до складу податкового кредиту.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене суд погоджується з позицією відповідача щодо відсутності у позивача правових підстав для відображення показника в сумі 370 132,00 у рядку 23.1 податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2013 року, водночас враховуючи те, що відповідачем не наведено обґрунтування та не надано суду доказів на підтвердження факту відсутності у позивача права на включення відповідної суми до складу податкового кредиту, суд дійшов висновку про наявність підстав встановлення факту допущення позивачем порушення порядку заповнення податкової декларації, водночас відсутність достатніх підстав для висновку щодо заниження позивачем податку на додану вартість.

Враховуючи те, що податкове повідомлення - рішення від 11.01.2017 № прийняте відповідачем у зв'язку з встановленням саме факту заниження позивачем податку на додану вартість, в не порушення останнім порядку заповнення податкової звітності, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання вказаного податкового повідомлення - рішення протиправним та його скасування.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" (08132, м. Київ, Київська обл., Києво - Святошинський р-н, вул. Європейська, 15, ) до Головного управління ДФС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5А, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 11.01.2017 № .

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" (08132, м. Київ, Київська обл., Києво - Святошинський р-н, вул. Європейська, 15, )понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5277,21 грн. (п'ять тисяч двісті сімдесят сім грн. грн. 21 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.П. Огурцов