Справа № 805/2836/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 квітня 2018 р. Справа №805/2836/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Чучко В.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці (надалі відповідач) про:

- визнання бездіяльності Ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці щодо відмови видати наказ про внесення змін до висновку службового розслідування відносно ОСОБА_1 від 24.11.2010 року і накази УМВС України на Донецькій залізниці від 24.11.2010 року № 547 і № 361 о/с про звільнення ОСОБА_1 з ОВС, замінити в них відносно ОСОБА_1 посаду на день звільнення старшого оперуповноваженого карного розшуку лінійного пункту міліції на ст. Мушкетово лінійного відділу на ст. Донецьк УМВС України на Донецькій залізниці на посаду виконуючого обовязки начальника лінійного пункту міліції на ст. Мушкетово лінійного відділу на ст. Донецьк УМВС України на Донецькій залізниці протиправною;

- зобовязання Ліквідаційну комісію УМВС України на Донецькій залізниці видати наказ про внесення зміни до висновку службового розслідування відносно ОСОБА_1 від 24.11.2010 року і накази УМВС України на Донецькій залізниці від 24.11.2010 року № 547 і № 361 о/с про звільнення ОСОБА_1 з ОВС, відповідно замінити в них відносно ОСОБА_1 посаду на день звільнення старшого оперуповноваженого карного розшуку лінійного пункту міліції на ст. Мушкетово лінійного відділу на ст. Донецьк УМВС України на Донецькій залізниці на посаду виконуючого обовязки начальника лінійного пункту міліції на ст. Мушкетово лінійного відділу на ст. Донецьк УМВС України на Донецькій залізниці, з наданням мені копії відповідного наказу про внесення змін до наказів про звільнення ОСОБА_1.

- встановлення судового контролю на виконання судового рішення шляхом зобовязання Ліквідаційну комісію УМВС України на Донецькій залізниці подати у встановлений судом термін, звіт про виконання судового рішення.

Разом із позовною заявою позивач надав суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з вищевказаним позовом.

1. В обґрунтування клопотання про поновлення строку позивач зазначив, що 20.03.2018 року він звернувся з заявою до Ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці, в якій просив видати наказ про внесення змін до висновку службового розслідування відносно ОСОБА_1 від 24.11.2010 року і накази УМВС України на Донецькій залізниці від 24.11.2010 року № 547 і № 361 о/с про звільнення ОСОБА_1 з ОВС у звязку з тим, що розпорядженням № 37 від 02.08.2010 року начальника лінійного відділу міліції на станції Донецьк ОСОБА_2 ОСОБА_1 був призначений на посаду виконуючого обовязки начальника лінійного пункту міліції на станції Мушкетово лінійного відділу на ст. Донецьк УМВС України на Донецькій залізниці, яке на день звільнення з ОВС ОСОБА_1 скасовано не було. 12.04.2018 року позивач отримав повідомлення відповідача від 03.04.2018 року № 40 жд/лк, в якому зазначено про відсутність інформації про призначення на посаду виконуючого обовязки начальника лінійного пункту міліції ОСОБА_1, у звязку з чим підтвердити дану подію не є можливим. Враховуючи викладене, позивач вважає, що про порушення його прав йому стало відомо 12.04.2018 року.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі Кодекс) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 цього Кодексу передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною 9 статті 120 Кодексу строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо відмови видати наказ про внесення змін до висновку службового розслідування і накази про звільнення від 24.11.2010 року та зобовязання внести зміни до висновку службового розслідування і накази про звільнення від 24.11.2010 року.

В той же час, позивач фактично звернувся до Донецького окружного адміністративного суду 17.04.2018 року, тобто через 7,5 (сім з половиною) років з моменту прийняття відповідачем вказаних вище наказів та висновку службового розслідування.

А отже, позивачем пропущений місячний строк звернення до суду із даним позовом.

Згідно з частиною 6 статті 161 Кодексу, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач зазначив, що 12.04.2018 року отримав повідомлення відповідача про відсутність інформації стосовно призначення позивача на посаду і саме з цієї дати (12.04.2018) відбулося порушення його прав та інтересів.

Після чого, 17 квітня 2018 року позивач вже звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з даним позовом.

З аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

В силу приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справах: «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії»).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року по справі №17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до частини 1 статті 121 Кодексу, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приймаючи до уваги значний проміжок часу між прийнятим наказом про звільнення від 24.11.2010 року і висновком службового розслідування (7,5 років), та зверненням позивача з даним позовом до Донецького окружного адміністративного суду, а також відсутність будь-яких пояснень позивача з приводу причин не звернення до суду з 2010 року до 2018 року, суд дійшов висновку, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення є неповажними, оскільки стосуються лише запитів до відповідача, датованих 2018 роком.

А отже, позивачу необхідно надати нову заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин, з яких він не звертався до суду з аналогічними позовними вимогами у період з 2010 року по 2018 рік, з наданням доказів, що підтверджують неможливість такого звернення у вказаний проміжок часу.

2. Як слідує з вимог п.11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві в тому числі зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позивачем наведена вимога не виконана, у позовній заяві відсутнє письмове підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Таким чином, позивачу необхідно надати суду зазначене вище письмове підтвердження.

3. Частиною 1 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

За ознайомленням з документами, які додані позивачем до позовної заяви вбачається, що позивачем надано для відповідача тільки копію позовної заяви. При цьому, позивачем не надані копії документів до позовної заяви для відповідача, а отже позивачу необхідно надати копії документів, що приєднуються до позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху.

2. Позивачу у десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки поданого адміністративного позову шляхом надання до суду:

- нову заяву про поновлення строку звернення до суду з зазначенням причин, з яких він не звертався до суду з аналогічними позовними вимогами у період з 2010 року по 2018 рік, з наданням доказів, що підтверджують неможливість такого звернення у вказаний проміжок часу,

- власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав,

- копій всіх документів, що приєднуються до позовної заяви.

3. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

4. Копію ухвали направити позивачу.

5. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Чучко В.М.