Справа № 9901/494/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2018 року

Київ

справа №9901/494/18

адміністративне провадження №П/9901/494/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді Смоковича М.І.,

суддів Бевзенка В.М., Білоуса О.В, Стрелець Т.Г., Шарапи В.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Гулової О.І.,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним і скасування рішення,

в с т а н о в и в:

у березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП, Комісія) про скасування рішення КДКП від 14 лютого 2018 року №73дп-18 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України ОСОБА_3» (далі також - Рішення).

Обґрунтовуючи позов позивач, з-поміж іншого, зазначила, що КДКП, даючи правову оцінку її процесуальним рішенням як прокурора у кримінальному провадженні, вийшла за межі своїх повноважень, оскільки фактично втрутилася у процесуальну діяльність прокурора, що є виключною компетенцією слідчого судді, яка реалізується у порядку кримінального судочинства.

Також ОСОБА_3 зазначила, що поставлене їй за провину звинувачення у незабезпеченні контролю за виконанням слідчим у кримінальному провадженні ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від З квітня 2017 року у справі № 761/10656/17 та від 20 червня 2017 року у справі № 761/18221/17 суперечать положенням статті 36 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), якою за прокурором такого обов'язку не передбачено. Крім того, як зазначила позивач, цієї ухвали вона не отримувала, а саме клопотання про арешт коштів погоджував інший прокурор. Не врахувала Комісія і того, що 20 червня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва постановив іншу ухвалу - про арешт коштів, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 Таким чином, з 20 червня 2017 року ці кошти уже не мали статусу тимчасово вилученого майна, відтак слідчий у кримінальному провадженні не мав жодних правових підстав щодо його повернення ОСОБА_6 Звинувачення у погодженні клопотання слідчого у кримінальному провадженні про накладення арешту, на підставі якого постановлено згадану ухвалу слідчого судді, вважає безпідставними, оскільки згідно з частиною другою статті 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження і звернення до суду з таким клопотанням є правом сторони обвинувачення, питання про обґрунтованість якого вирішує або слідчий суддя або суд. На думку позивача, реалізація нею процесуальних повноважень як прокурора і процесуального керівника у межах кримінального провадження не може слугувати підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Оскарження в апеляційному порядку рішення слідчого судді про арешт коштів є правом особи і якщо таке рішення скасовано, то це не може свідчити про протиправність дій прокурора, за погодженням якого таке клопотання надійшло на розгляд слідчого судді.

Крім того, як пояснила позивач, вилучені під час обшуку грошові купюри, схожі на грошові кошти в сумі 58965 доларів США, 450 євро, а також квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні передано до експертної установи для здійснення техніко-криміналістичної експертизи на предмет їх можливого підроблення, що підтверджується листом Головного слідчого управління Служби безпеки України (далі - Головне слідче управління СБУ) від 27 березня 2017 року № 6/2738-р. У зв'язку з цим позивач зазначила, що повернути вилучені кошти вона не могла, оскільки їх не було в її розпорядженні чи в розпорядженні інших прокурорів. Стосовно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року позивач пояснила, що Генеральна прокуратура України (далі - ГПУ) вживала заходів щодо отримання згаданого процесуального рішення і його надіслано на адресу ГПУ тільки 29 серпня 2017 року. Особисто ОСОБА_3, згідно з її пояснень, отримала цю ухвалу суду тільки 26 вересня 2017 року і того ж дня скерувала Головному слідчому управлінню СБУ) для виконання. Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 серпня 2017 року постановлена без участі ОСОБА_3 і надійшла до ГПУ 10 серпня 2017 року. З метою її виконання позивач 14 серпня 2017 року скерувала органу досудового розслідування доручення щодо необхідності вирішити питання про повернення ОСОБА_7 вилученого під час обшуку майна. Твердження відповідача про невжиття відповідних заходів щодо виконання ухвали суду після отримання відповіді Головного слідчого управління СБУ на доручення від 14 серпня 2017 року позивач вважає необґрунтованими, оскільки Комісія не вказала яких саме заходів вона як процесуальний керівник мала б вжити відповідно до вимог процесуального закону та відомчих правових актів ГПУ.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що висновки Комісії про невжиття нею всіх заходів з метою повернення ОСОБА_7 вилученого під час обшуку майна протягом дев'яти місяців від дати постановлення ухвали суду ґрунтуються на неповному з'ясуванні усіх фактичних обставин і необ'єктивній правовій оцінці її дій як прокурора у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, аналогічних тим, які викладено в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову. Свою позицію обґрунтував тим, що при прийнятті оскарженого Рішення Комісія в повному обсязі з'ясувала усі обставини стосовно виконання прокурором Скрипник О.М. посадових обов'язків в рамках кримінального провадження № 0000281 і надала їм належну правову оцінку. При обранні виду дисциплінарного стягнення було враховано як особу позивача, так і наслідки, які спричинила її поведінка як процесуального керівника в згаданому кримінальному провадженні для особи, в якої було вилучено майно і не було йому повернено за наявності для цього законних підстав.

На підтвердження своєї правової позиції представник відповідача надав суду копії матеріалів, на підставі яких Комісія прийняла спірне Рішення.

Суд заслухав пояснення позивача та представників сторін, дослідив надані ними докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень і з'ясував таке.

ОСОБА_3 працює в органах прокуратури працює з листопада 2007 року. У листопаді 2016 року ОСОБА_3 призначили на посаду прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України.

Відповідно до характеристики особистих і ділових якостей ГПУ ОСОБА_3 зарекомендувала себе як сумлінний, дисциплінований та кваліфікований працівник. Заохочувалась Генеральним прокурором України. Дисциплінарних стягнень не має.

12 вересня 2017 року до КДКП надійшла дисциплінарна скарга адвоката Костенок А.М. в інтересах ОСОБА_7 про вчинення дисциплінарного проступку прокурорами ГПУ, які входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000281. Заявник скаржився на те, що рамках цього кримінального провадження співробітники Головного слідчого управління СБУ 23 березня 2017 року провели низку обшуків, у тому числі за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою працівники правоохоронного органу вилучили квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій, грошові кошти в сумі 58965доларів США, 450 євро. Зазначене майно, на думку скаржника, вилучено безпідставно і впродовж тривалого часу його так само безпідставно не повертали у розпорядження ОСОБА_7 як власника цих коштів.

Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття чи відмови у відкритті дисциплінарного провадження дисциплінарну скаргу розподілено члену КДКП ОСОБА_5

Під час вивчення дисциплінарної скарги член КДКП ОСОБА_5 з'ясував, що відповідно до інформації ГПУ від 3 жовтня 2017 року № 04/4/2-5147-16 старшим групи прокурорів у вказаному провадженні призначено прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 Відтак член Комісії ОСОБА_5 11 жовтня 2017 року відкрив щодо ОСОБА_3 дисциплінарне провадження, якому присвоєно номер 11/2/4-401дс-204дп-17.

За результатами перевірки ОСОБА_5 склав висновок від 12 грудня 2017 року про відсутність у діях прокурора Скрипник О.М. дисциплінарного проступку.

Натомість КДКП, заслухавши доповідача-члена Комісії ОСОБА_5, прокурора Скрипник О.М. та скаржника Костенка А.М., який представляє інтереси ОСОБА_7, обговоривши висновок про відсутність дисциплінарного проступку та матеріали перевірки, дійшла висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Відтак за наслідками розгляду зазначеного дисциплінарного провадження КДКП прийняла Рішення, відповідно до якого вирішила притягнути прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та накласти на неї дисциплінарне стягнення, передбачене пунктом 1 частини першої статті 49 Закону України «Про прокуратуру» у виді догани.

На підставі цього Рішення Генеральний прокурор України видав наказ від 27 лютого 2018 року №2-дц, згідно з яким на підставі пункту 4 частини першої, частини другої статті 9 та пункту 1 частини першої статті 49 Закону України «Про прокуратуру» до прокурора зазначено відділу, молодшого радника юстиції ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

У зв'язку з накладенням дисциплінарного стягнення за наказом першого заступника Генерального прокурора України Д. Сторожука від 23 лютого 2018 року №17-зц ОСОБА_3 не виплачували премії за лютий 2018 року.

Обставини, на підставі яких Комісії дійшла висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, полягають у такому.

Головне слідче управління СБУ здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000281 від 25 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 359 Кримінального кодексу України («Незаконні придбання, збут або використання спеціальних технічних засобів отримання інформації»; далі - КК).

Відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора України Сторожука Д.А. від 27 липня 2016 року, до групи прокурорів, які мають здійснювати процесуальне керівництво в зазначеному кримінальному провадженні, включено прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3, яку призначено старшим групи та доручено керувати діями інших прокурорів.

У межах зазначеного кримінального провадження 23 березня 2017 року проведено обшук, зокрема, за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1. Під час обшуку вилучено квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій, грошові кошти в сумі 58965 доларів США, 450 євро.

Зазначений обшук здійснено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 3 березня 2017 року, якою задоволено відповідне клопотання слідчого Головного слідчого управління СБУ Мазуркова Д.Д. та надано дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою з метою відшукання предметів та документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Ю-Контрол» та іншого майна (з огляду на кримінально-правову кваліфікацію злочину, який розслідується в рамках кримінального провадження №0000281).

Відповідно до статті 171 КПК старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління СБУ Мазурков Д.Д. звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Ухвалою від 3 квітня 2017 року у справі № 761/10656/17 слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В. відмовив у задоволенні цього клопотання. За змістом зазначеної ухвали, дозволу на вилучення грошових коштів, як і квитанцій про здійснення валютно-обмінних операцій ухвалою слідчого судді від 3 березня 2017 року надано не було. З посиланням на частину сьому статті 236 КПК слідчий суддя зазначив, що вилучені документи і грошові кошти набули статусу тимчасово вилученого майна. Стосовно накладення на таке майно арешту, то, на думку слідчого судді, обґрунтовуючи відповідне клопотання слідчий не надав достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в клопотанні, які відповідно до вимог статті 132 КПК давали б остатні підстави для його задоволення.

У Рішенні зазначено, що за правилами частини третьої статті 173 КПК відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна. Проте прокурор Скрипник О.М. не вжила заходів, спрямованих на виконання цих вимог процесуального закону і не проконтролювала слідчого, який здійснював досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, в частині необхідності повернення вилученого майна.

У зв'язку з неповерненням вилучених під час обшуку квитанцій про здійснення валютно-обмінних операцій і грошових коштів у сумі 58965 доларів США, 450 євро ОСОБА_7 27 квітня 2017 року подав ГПУ клопотання про повернення тимчасово вилученого майна.

За результатами розгляду зазначеного клопотання прокурор Скрипник О.М. 11 травня 2017 року винесла постанову про відмову у його задоволенні, відповідно до якої речі та документи не можуть бути повернуті у зв'язку з тим, що стосовно них ще не завершено проведення техніко-криміналістичної експертизи, призначеної 24 березня 2017 року.

Поряд з тим, адвокат Костенок А.М. оскаржив до суду бездіяльність слідчого Головного слідчого управління СБУ Мазуркова Д.Д. щодо неповернення ОСОБА_7 вилучених під час обшуку грошових коштів на суму 58965 доларів США, 450 євро та квитанцій про здійснення валютно-обмінних операцій.

За наслідками розгляду скарги адвоката Костенка А.М. слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк П.Л. постановив ухвалу від 20 червня 2017 року у справі № 761/18221/17, якою зобов'язав службову особу, на досудовому розслідуванні якої перебуває кримінальне провадження №0000281 від 25 липня 2016 року, повернути ОСОБА_7 вилучені в ході обшуку 23 березня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 окремі речі, а саме: купюри, схожі на грошові кошти у сумі 58965 доларів США, 450 євро, а також квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій.

Того ж дня, 20 червня 2017 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Є.О., за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління СБУ Мазуркова Д.Д. (перед тим погодженого з прокурором Скрипник О.М.) про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 23 березня 2017 року за зазначеною вище адресою, постановив ухвалу у справі № 761/19814/17, якою зазначене клопотання задовольнив та наклав арешт на грошові кошти в сумі 58965 доларів США та 450 євро, вилучені під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000281 від 25 липня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1.

На ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у справі № 761/19814/17 адвокат Костенок А.М. подав апеляційну скаргу. За результатами розгляду зазначеної апеляційної скарги Апеляційний суд м. Києва постановив ухвалу від 18 липня 2017 року, якою скасував ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Мартинова Є.О. від 20 червня 2017 року про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 23 березня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 (за місцем проживання ОСОБА_11) та постановив нову ухвалу, якою відмовив у задоволенні згаданого клопотання.

Апеляційний розгляд скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у справі № 761/19814/17 проводився за участі прокурора Скрипник О.М., що дало Комісії підстави стверджувати про те, що на дату постановлення ухвали від 18 липня 2017 року їй було достеменно відомо про її зміст.

З-поміж іншого апеляційний суд, приймаючи таке рішення, зазначив, що кримінальне провадження № 0000281 відкрито за частиною другою статті 359 КК за фактом незаконного збуту та використання персональних електронно-обчислювальних машин, мобільних телефонів та програмного забезпечення російського виробництва, що відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Метою проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 було відшукати та вилучити саме речей та документів, що мають безпосереднє відношення до кримінального правопорушення. Однак орган досудового розслідування в ході обшуку вилучив лише грошові кошти.

Втім, про грошові кошти не зазначено в ухвалі слідчого судді від 3 березня 2017 року про надання дозволу на проведення обшуку, тож вилучені 23 березня 2017 року у квартирі ОСОБА_7 кошти, відповідно до вимог КПК, мають статус тимчасово вилученого майна. На підставі наданих матеріалів апеляційний суд з'ясував, що слідчий вже звертався до суду з клопотанням про їхній арешт, в задоволенні якого ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 3 квітня 2017 року відмовлено.

З посиланням норми статті 169 та частини п'ятої статті 171 КПК апеляційний суд вказав на те, що з моменту відмови слідчого судді у накладені арешту на тимчасово вилучене майно до повторного звернення слідчого з клопотанням про його арешт минуло більше двох місяців. Між тим, клопотання про поновлення пропущеного строку сторона обвинувачення не подавала і про причини такого тривалого проміжку часу для повторного звернення теж не повідомила. На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту підлягає скасуванню.

Відповідно до інформації, отриманої під час проведення перевірки з Управління нагляду за додержанням законів СБУ та ДПСУ Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності ГПУ, ухвала Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року надійшла до ГПУ 11 вересня 2017 року.

Згідно з резолюцією керівництва від 12 вересня 2017 року виконання зазначеної ухвали доручено прокурору Скрипник О.М. У зв'язку з перебуванням прокурора Скрипник О.М. у період з 28 серпня 2017 року по 16 вересня 2017 року у щорічній відпустці, а також з 16 вересня 2017 року по 23 вересня 2017 року на лікарняному, копію зазначеної ухвали 26 вересня 2017 року спрямовано для виконання Головному слідчому управлінню СБУ.

31 липня 2017 року адвокат Костенок А.М. звернувся до старшого групи прокурорів у вказаному провадженні - прокурора Скрипник О.М. з клопотанням про повернення вилучених в ході обшуку 23 березня 2017 року грошових коштів і квитанцій про здійснення валютно-обмінних операцій.

За результатами розгляду зазначеного клопотання прокурор Скрипник О.М. винесла постанову від 3 серпня 2017 року про відмову у його задоволенні з тих мотивів, що ухвала апеляційного суду від 18 липня 2017 року до ГПУ не надійшла.

9 серпня 2017 року з аналогічним клопотанням до прокурора Скрипник О.М. звернувся ОСОБА_7 До свого клопотання ОСОБА_7 додав копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Цокол Л.І. від 1 серпня 2017 року у справі №757/29764/17-к.

У задоволенні цього клопотання прокурор Скрипник О.М. теж відмовила, посилаючись на те, що орган досудового розслідування не отримував ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року.

Під час перевірки за дисциплінарною скаргою Комісія надіслала Апеляційному суду м. Києва та Шевченківському районному суду м. Києва запити щодо надання інформації про дату направлення до ГПУ ухвали апеляційного суду міста Києва від 18 липня 2017 року у справі № 761/19814/17, якою скасовано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року та про надання копій відповідних документів.

За інформацією Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2017 року, копію ухвали слідчого судді цього суду від 20 червня 2017 року та копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року направлено на адресу ГПУ 29 серпня 2017 року.

Щодо ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Цокол І.Л. від 1 серпня 2017 у справі № 757/29764/17-к, то її постановлено за наслідками розгляду скарги адвоката Костенка А.М. в інтересах ОСОБА_7 та товариства з обмеженою відповідальністю «Ю-КОНТРОЛ» (далі - ТОВ «Ю-КОНТРОЛ» на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Відповідно до цієї ухвали, слідчий суддя зобов'язав прокурора ГПУ, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000281 від 25 липня 2016 року: повернути ОСОБА_7 вилучені 23 березня 2017 року під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 58965 доларів США, 450 євро та квитанції про здійснення валютно-обмінних операції; вирішити питання щодо вилучених у ТОВ «Ю-КОНТРОЛ» речей та документів в ході проведення 23 березня 2017 року обшуку у приміщенні за адресою: м. Київ вул. Ю.Шумського,1-Б офіс 121 відповідно до вимог статті 100 КПК.

Відповідно до інформації Управління нагляду за додержанням законів СБУ та ДПСУ Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності ГПУ зазначена ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 серпня 2018 року надійшла до ГПУ 10 серпня 2017 року. З метою її виконання прокурор Скрипник О.М. 14 серпня 2017 року направила органу досудового розслідування листа щодо вирішення питання про повернення ОСОБА_7 вилученого 23 березня 2017 року під час обшуку майна.

У відповідь на це доручення Головне слідче управління СБУ листом від 16 серпня 2017 року повідомило, що стосовно вилучених у ОСОБА_7 купюр, схожими на грошові кошти у розмірі 58965 доларів США та 450 євро, 11 серпня 2017 року призначено техніко-криміналістичну експертизу, у зв'язку з чим питання щодо їх повернення вирішуватиметься одразу після отримання висновку експертизи та надходження вилученого майна з експертної установи.

6 листопада 2017 року до КДКП надійшло доповнення до дисциплінарної скарги адвоката Костенка А.М., в якому він зазначив про безпідставне, на його думку, погодження прокурором Скрипник О.М. 6 листопада 2017 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих правах 4 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБУ Мазуркова Д.Д. до Шевченківського районного суду м. Києва про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000281, а саме грошових коштів у розмір 58965 доларів США, 450 євро.

31 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва відмовив у задоволенні зазначеного клопотання. Цю ухвалу оскаржено в апеляційному порядку і, як зазначено в Рішенні, на дату розгляду висновку члена Комісії-доповідача ОСОБА_12 стосовно прокурора Скрипник О.М., остаточного рішення апеляційний суд ще не постановив.

Отож, за змістом Рішення, вина прокурора Скрипник О.М. у вчиненні дисциплінарного правопорушення підтверджується: ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 квітня 2017 року у справі № 761/10656/17; ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року у справі № 761/18221/17; ухвалою апеляційного суду міста Києва від 18 липня 2017 року у справі № 11-сс/796/3499/2017; ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року; постановою прокурора Скрипник О.М. від 11 травня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання; постановою прокурора Скрипник О.М. від 3 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання.

З приводу пояснень ОСОБА_3 про перебування у відпустці та невчасне надходження ухвал суду до ГПУ, якими вона обґрунтовує причини невиконання згаданих ухвал суду і відмови у поверненні ОСОБА_7 вилучених під час обшуку грошових коштів і квитанцій, Комісія зазначила, що з моменту постановлення ухвали слідчого судді від 3 квітня 2017 року у справі № 761/10656/17, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно, до розгляду висновку на засіданні Комісії пройшло майже дев'ять місяців і цього періоду достатньо, щоб виконати вимоги закону і ухвали суду та повернути вилучене майно особі, якій воно належить.

На підставі з'ясованих під час дисциплінарного провадження обставин Комісія дійшла висновку, що дії прокурора Скрипник О.М. під час кримінального провадження №0000281 свідчать про неналежне виконання нею службових обов'язків, яке полягало у порушенні вимог кримінального процесуального законодавства і невжитті заходів, спрямованих на виконання судових рішень, внаслідок чого ОСОБА_7 протягом майже дев'яти місяців позбавлений можливості використовувати власне майно.

Такі дії прокурора Скрипник О.М., відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII), є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Обираючи вид дисциплінарного стягнення (догану), Комісія врахувала особу прокурора, а також те, що допущені ОСОБА_3 порушення не є грубими та не потягли тяжких наслідків.

ОСОБА_3 не погоджується з правомірністю прийнятого Рішення, у зв'язку з чим звернулася до суду.

При прийнятті рішення колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження передбачено у статті 43 Закону № 1697-VII. Згідно з частиною першою цієї статті однією з таких підстав для притягнення прокурора є невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Згідно з частиною другою статті 45 Закону № 1697-VII право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів розміщує на своєму веб-сайті рекомендований зразок дисциплінарної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону №1697-VII після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Згідно з частинами десятою, одинадцятою статті 46 Закону № 1697-VII член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

Порядок розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора визначено у статті 47 Закону № 1697-VII. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 48 Закону № 1697-VII Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону №1697-VII рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

За правилами пунктів 61-63 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення) Комісія має право прийняти рішення, якщо на її засіданні присутні не менше дев'яти членів. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального складу Комісії, передбаченого Законом. Рішення Комісії викладаються в письмовій формі.

Комісія не приймає рішень на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації.

У рішенні Комісії зазначаються дата і місце його прийняття, члени комісії, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення. Рішення підписується головуючим та членами Комісії, які брали участь у засіданні.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону №1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №1697-VII прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Суд встановив,що підставою для прийняття спірного Рішення було те, що прокурор Скрипник О.М. як старший групи прокурорів, призначених у кримінальному провадженні № 0000281 від 25 липня 2016 року для здійснення процесуального керівництва, і як відповідальна за дії інших прокурорів групи, не вжила заходів, спрямованих на те, щоб повернути ОСОБА_7 вилучене під час обшуку майно (грошові кошти на суму 58965 доларів США та 450 євро, квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій).

Документи і кошти на зазначену суму вилучено 23 березня 2017 року під час обшуку у квартирі ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 3 березня 2017 року у справі № 761/7666/17 (провадження № 1-кс/761/4784/2017).

Кримінальне провадження №0000281 від 25 липня 2016 року, в рамках якого проводився обшук, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 359 КК («Незаконні придбання, збут або використання спеціальних технічних засобів отримання інформації»). За згаданою ухвалою слідчого судді від 3 березня 2017 року обшук дозволено проводити, зокрема, у квартирі, де проживає ОСОБА_11 (АДРЕСА_1), один із тих, хто належить до кінцевих бенефіціарів ТОВ «Ю-КОНТРОЛ», товариства, яке за даними правоохоронних органів, розповсюджує програмно-апаратне обладнання та спеціалізоване програмне забезпечення, з якого здійснюється віддалене негласне і несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та комп'ютерних мереж державної форми власності. За змістом ухвали слідчого судді, під час обшуку дозволено вилучення предметів і документів, пов'язаних з фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Ю-КОНТРОЛ», комп'ютерну техніку, цифрові носії інформації та програмне забезпечення, за допомогою яких здійснюється злочинна діяльність.

Про грошові кошти у цій ухвалі не зазначено, однак вилучення їх під час обшуку за вказаною адресою, як і квитанцій щодо валютно-обмінних операцій, прокурор Скрипник О.М. пояснила наявністю обґрунтованих підстав вважати, що такі грошові кошти мають ознаки підробки, що і слугувало підставою для призначення техніко-криміналістичної експертизи.

У розумінні статей 167, 168 КПК вилучені за описаних обставин кошти і документи є тимчасово вилученим майном, яке за правилами статті 169 КПК підлягає поверненню особі, в якої його було вилучено, зокрема, якщо ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання про його арешт.

Подання клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку, з порушенням строку, встановленого частиною п'ятою статті 171 КПК, як і сплив строку для розгляду слідчим суддею клопотання слідчого або прокурора про арешт такого майна, встановленого частиною шостою статті 173 КПК, також є безумовною підставою для негайного повернення майна особі, в якої його було вилучено (пункт 3 частини першої статті 169 КПК).

Ухвалою від 3 квітня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва відмовив у задоволенні клопотання слідчого Мазуркова Д.Д. про арешт тимчасово вилученого майна (грошових коштів на суму 58965 доларів США та 450 євро, квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій, вилучених 23 березня 2018 року під час обшуку у квартирі ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1). Постановлення такого рішення, з огляду на зазначені правила кримінального процесуального закону, означає, що надалі слідчий, прокурор не мають законних підстав позбавляти власника вилученого майна права володіти, користуватися та розпоряджатися вилученим майном й зобов'язані його повернути.

Між тим, після того, як питання щодо арешту майна було вирішено, ОСОБА_7 його не повернули, що й дало Комісії підстави для висновку про неналежне виконання прокурором Скрипник О.М. своїх посадових обов'язків.

Аргументи, якими позивач обґрунтовує правомірність своїх дій (призначення кримінально-технічної експертизи що вилучених грошових коштів, постановлення ухвали від 20 червня 2017 року у справі №761/19814/17 про накладення арешту на вилучене майно, несвоєчасне надходження ухвали апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року та ували слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 1 серпня 2017 року (постановленого за відсутності прокурора Скрипник О.М.), на думку колегії суддів, не спростовують того, що після постановлення ухвали слідчого судді від 3 квітня 2017 року про відмову в арешті майна, яке в ОСОБА_7 вилучено під час обшуку, законних підстав для подальшого утримання цього майна (про повернення якого ОСОБА_7 та його адвокат неодноразово зверталися з відповідними клопотаннями), у тому числі з метою вирішення питання щодо накладення арешту, не було.

Прокурор Скрипник О.М. як старший групи прокурорів, визначених для кримінального провадження № 0000281 від 25 липня 2016 року, відповідальна за стан провадження і дії інших посадових осіб, які здійснюють досудове розслідування за цим кримінальним правопорушенням. Вчинені/прийняті нею дії/рішення після того, як постановлено ухвалу від 3 квітня 2017 року (як-от: погодження наступного клопотання про арешт коштів, передання коштів в експертну установу для проведення експертизи і відмови з цих мотивів їх повертати), як і відсутність з її боку відповідних дій/рішень, спрямованих на виконання вимог процесуального закону щодо підстав і строків тимчасового вилучення майна, незважаючи на обґрунтованість її тверджень стосовно наявності ознак підроблення вилучених грошей чи їх можливого використання з незаконною метою, в сукупності дають підстави для висновку, що поведінка ОСОБА_3 як процесуального керівника і старшого групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні свідчить про неналежне виконання нею посадових обов'язків.

За встановлених в цій справі обставин колегія суддів погоджується з висновком Комісії про наявність в діях прокурора Скрипник О.М. складу дисциплінарного проступку, що є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскаржене Рішення відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема таке прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, пропорційно та з дотриманням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За правилами статті 139 підстав для повернення позивачеві судового збору, сплаченого за подання цього позову, немає.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262, 266, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.І. Смокович

Судді В.М. Бевзенко

О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець

В.М. Шарапа