Справа № 806/2474/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/2474/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Баліцької Т.М.,

представника позивача ОСОБА_2

представника апелянта ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Виконуючого обов'язки начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області ОСОБА_5 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "17" січня 2018 р. (судове рішення ухвалене суддею Токаревою М.С. в Житомирі, повний текст судового рішення складено 29.01.2018 рку) у справі за позовом ОСОБА_6 до Виконуючого обов'язки начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області ОСОБА_5, Конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області для конкурсного відбору директора ДП "Головинський кар'єр" треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до виконуючого обов'язки начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області ОСОБА_5 та конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області для конкурсного відбору директора ДП "Головинський кар'єр" про визнання протиправним та скасування наказу та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що керівник РВ ФДМУ по Житомирській області ОСОБА_5 наказом №331 від 29.05.2017р. протиправно скасував конкурсний відбір на посаду директора ДП "Головинський карєр", а тому просить визнати протиправним та скасувати наказ №331 від 29.05.2017р. та зобовязати провести конкурсний відбір.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним наказ виконуючого обов'язки начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області ОСОБА_5 №331 від 29 травня 2017 року " Про скасування конкурсного відбору на посаду директора ДП "Головинський кар'єр" та скасовано його.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Виконуючий обов'язки начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та закрити провадження у справі. Зокрема в апеляційній скарзі посилається на те, що даний спір не є публічно-правовим, спірні правовідносини є такими, що виникли у сфері цивільно-правових відносин, що в свою чергу виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2017 керівник РВ ФДМУ по Житомирській області наказом №331 скасував конкурсний відбір на посаду директора ДП "Головинський карєр".

Підставою для винесення спірного наказу слугував лист управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 26.05.2017 №3122/39/02-2017, у якому вказано, що за наявними даними участь у конкурсі планують прийняти афільовані ПАТ "Головинський граніт" фізичні особи, що може призвести до блокування встановлення істини у кримінальному провадженні щодо посадових осіб ПАТ "Головинський граніт", знищенню документів, речових доказів, тиску на свідків, а також можливого подальшого протиправного використання державного майна.

Не погодившись з наказом №331, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими, та такими, що не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

В силу ст.2 КАС України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви та відкриття провадження у справі) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірих відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку субєкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним субєктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

В свою чергу, відповідно до положень, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметом спору, з приводу якого позивач звернувся до суду, є оскарження наказу виконуючого обов'язки начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області ОСОБА_5 №331 від 29 травня 2017 року " Про скасування конкурсного відбору на посаду директора ДП "Головинський кар'єр". Зазначена посада не віднесена до посад державних службовців чи інших посад публічної служби, зазначених у пункті 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний спір не може вирішуватись у порядку адміністративного судочинства.

Проте, при вирішенні даного спору, визначенні питання до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд першої інстанції не з'ясував характер виконуваних відповідачем у спірних правовідносинах функцій, чи виступає відповідач у відносинах з позивачем суб'єктом владних повноважень та чи стосуються оскаржувані дії відповідача щодо пошуку кандидатів на посаду керівника ДП "Головинський кар'єр" публічно-правових відносин щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відтак , вирішуючи даний спір по суті, суд першої інстанції не з'ясував характер спірних правовідносин та юридичну природу спору, що виник між сторонами та його юрисдикційну належність.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zаndv. Аustria від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...). Зогляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що виходячи із суб'єктного складу сторін та предмету спору даний спір, який виник між сторонами у даній справі, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, та такий спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства, в зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадженння у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з постановленням постанови про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325, 329 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконуючого обов'язки начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області ОСОБА_5 задовольнити, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "17" січня 2018 р. скасувати, провадження по справі закрити.

Роз'яснити, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "25" квітня 2018 р.