Справа № 810/793/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року № 810/793/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київської області про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

19 лютого 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київської області ( далі - відповідач) про:

- визнання протиправним рішення відповідача № 1078 від 16 серпня 2017 р. щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 1 лютого 2017 р., призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ ( в редакції, що діяла на дату призначення пенсії), у розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2018 р. відкрите спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

20 березня 2018 р. на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін (вх. № 710/18).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 р. розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію, призначену на підставі ст. 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця. В результаті збільшення посадового окладу після набрання чинності Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 р., фактично збільшився загальний розмір заробітної плати державного службовця, а тому вважає, що на підставі ст. 37-1 Закону України Про державну службу (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії) має право на перерахунок призначеної йому пенсії. (а.с. 2-6).

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив, у якому просив у його задоволенні відмовити у зв'язку з тим, що Законом України " Про внесення змін та визнання такими що втратили чинність деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ було викладено в новій редакції, а саме: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністром України". В свою чергу, Кабінетом Міністрів України до сьогодні не прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював відносини пов'язанні із здійсненням перерахунку пенсій державним службовцям, в тому числі і при збільшенні заробітної плати працюючих державних службовців.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком у розмірі 80 % розміру заробітної плати.

2 лютого 2017 р. позивач звернувся із заявою до голови комісії з припинення-начальника управління ПФУ у Богуславському районі, в якій просив видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії не працюють (а.с. 10).

9 лютого 2017 р. листом УПФУ у Богуславському районі Київської області № 17/В-06 позивача було відмовлено у видачі довідки (а.с. 11).

У зв'язку з відмовою УПФУ у Богуславському районі Київської області у видачі довідки позивач звернувся до Богуславський районний суд Київської області.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 29 травня 2017 р. у справі № 358/718/17 було задоволено позов:

- визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, оформлене листом №17/В-06 від 09.02.2017 року.

- зобов'язано Кагарлицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, станом на 01.01.2017 року з визначенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», з урахуванням підвищення посадових окладів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів» із зазначенням усіх складових заробітної плати державного службовця, на посаді якого позивач працював до виходу на пенсію.

На виконання рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 травня 2017 р. у справі № 358/718/17 відповідачем було видано довідку 4 серпня 2017р. № 5243/08, про те, що станом на 1 січня 2017 р. відповідно до постанови КМУ "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" № 622 від 14 вересня 2016 р. з урахуванням підвищення посадових окладів, встановлених постановою КМУ "Питання оплати праці працівників державних органів" від 18 січня 2017 р. № 15 заробітна плата на посаді начальника управління ПФУ у Богуславському районі Київської області становить: посадовий оклад - 5 300 грн 00 коп.; надбавка за ранг ( 7 років) - 400 грн 00 коп.; відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII надбавка за вислугу років на державній службі (12 років) 36 % - 1908 грн 00 коп.; всього - 7 608 грн 00 коп. (а.с. 12).

15 серпня 2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с. 13).

16 серпня 2018 р. рішення відповідача № 1078 позивачу було відмовлено у перерахуванні пенсії. В даному рішенні відповідач зазначив, що п. 5 розділу ІІІ прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 р. № 213, з 1 червня 2015 р. було скасовано норми ст. 37 та 37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції від 16 грудня 1993 р. зі змінами та доповненнями щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються та перераховуються відповідно до даного Закону.

Крім того, відповідач в даному рішення зазначив, що постанова КМУ від 9 грудня 2015 р. № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" було внесено зміни, зокрема, і до постанови КМУ від 31 травня 2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме вилучено п. 4 даної постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунків пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (а.с. 14).

У звязку з тим, що позивач, вважає протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку пенсії, а свої законні права порушеними, він звернувся з даним позовом до суду.

Судом всебічно, повно та об'єктивно дослідженні всі фактичні обставини справи, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 р. визначалися Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 37-1 Закону № 3723-XII у редакції, чинній до 1 січня 2015 р., передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Проте, 1 січня 2015 р. набрав чинності Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 р. №76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.

Правове регулювання зазначеного питання у період з 1 січня по 1 грудня 2015 р. знайшло своє відображення у п. 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 р. № 865 (далі - Постанова № 865), за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, відповідно до вимог п. 4 Постанова № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Згідно з вимогами п. 5 Постанова № 865 перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів від 9 грудня 2015 р. №1013 (далі - Постанова № 1013), якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її п. 6 застосовується з1 грудня 2015 р., п. 4 Постанови № 865 було виключено, а п. 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у звязку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова №1013 не містить.

Отже, з 1 грудня 2015 р. по 1 травня 2016 р. чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

При цьому чинна у зазначений період редакція ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У ході реформування системи державного управління 10 грудня 2015 р. було прийнято новий Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), який регулює відносини, що виникають у звязку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням.

Закон №889-VIII набув чинності з 1 травня 2016 р., у зв'язку з цим положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Як убачається з ст. 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), ст. 42 Закон № 1058-IV визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

Згідно з вимогами ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд зазначає, що порушення ст. 22 Конституції України у звязку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ані Закон № 76-VIII, яким, зокрема, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані ст. 90 Закону № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України

Крім того, у Рішенні від 26 грудня 2011 р. № 20-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобовязана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

В рішенні від 17 жовтня 1986 р. у справі Ріс проти Сполученого Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що, зясовуючи, чи існує позитивне зобовязання стосовно людини, належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини.

Зокрема, рішенні від 9 жовтня 1979 р. у справі Ейрі проти Ірландії суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі Кйартан Асмудсон проти Ісландії від 12 жовтня 2004 р.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 червня 2014 р. у справі ОСОБА_1 проти України суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Отже суд приходить до висновку, що з 1 грудня 2015 р., початку застосування Постанови № 1013, якою п. 4 Постанови № 865 виключено, а п. 5 викладено в іншій редакції, та у звязку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у звязку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 7 листопада 2017 р. у справі № 398/4332/16 та від 27 лютого 2018 р. № 358/692/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено відповідачем.

Водночас суд не приймає до уваги посилання позивача на ст. 37-1 Закону №3713-ХІІ, оскільки у даному конкретному випадку ця норма не підлягють застосуванню.

З урахуванням викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.