Справа № 623/2842/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Герцов О.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 623/2842/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Макаренко Я.М. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2018 р. по справі № 623/2842/17, суддя Герцов О.М., м. Ізюм

за позовом ОСОБА_2

до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області , Управління Пенсійного фонду України в м.Красний Лиман Донецької області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (надалі по тексту перший відповідач), Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області ( надалі по тексту другий відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, яка полягає у невиплаті пенсії, починаючи з березня 2016 року;

- зобов'язати Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з березня 2016 року.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Ізюмського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення з 14.05.2017р. виплати пенсії ОСОБА_2 Зобов'язано Ізюмське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 14.05.2017р. та виплатити виниклу заборгованість.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не застосовано приписи ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідачі правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Горлівка Донецької області, та отримує пенсію за віком в Ізюмському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Харківської області.

З 01.03.2016р. відповідач, Ізюмське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області, не приймаючи рішення відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зупинив виплату пенсії позивачу ОСОБА_2.

Приймаючи рішення про визнання протиправними дій та зобов'язання Ізюмського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 14.05.2017р., суд першої інстанції виходив з того, що саме з цієї дати права позивача підлягають захисту, в межах строку звернення до адміністративного суду.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду з позовом про захист її порушеного права, яке полягає у зупиненні виплати пенсії, починаючи з березня 2016 року, 14.11.2017 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 99 КАС України, в редакції, чинній до 15.12.2017 року, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Згідно ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, чинній на момент розгляду справи, якщо підстави пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів вважає, що будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважала, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються її права та законні інтереси. Пенсія є періодичним платежем, про зупинення її виплати позивач знала, а тому в разі не згоди, мала право звернутися до суду.

Доводи позивача, що встановлений ст.122 (ст. 99 в редакції, чинній на момент подання позову) Кодексу адміністративного судочинства України строк не застосовується до спірних правовідносин з огляду на приписи ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є безпідставними, оскільки за змістом зазначеної норми, строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих, але не виплачених пенсій. Проте, в спірних правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Частиною 2 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 та сплатити заборгованість за період з 01.03.2016 року по 13.05.2017 року. Між тим, в резолютивній частині рішення не зазначив про вирішення цієї частини позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є підставою для зміни рішення суду першої інстанції. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а саме щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду першої інстанції та доповнення його резолютивної частини абзацом наступного змісту: позовні вимоги ОСОБА_2 до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області в частині визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 та сплатити заборгованість за період з 01.03.2016 року по 13.05.2017 року залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2018 по справі № 623/2842/17 змінити, доповнивши резолютивну частину рішення абзацом наступного змісту: позовні вимоги ОСОБА_2 до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області в частині визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 та сплатити заборгованість за період з 01.03.2016 року по 13.05.2017 року залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 24.04.2018 р.