Справа № 803/162/18
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року ЛуцькСправа № 803/162/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Ковельське ОУПФУ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до Ковельського ОУПФУ із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (далі - довічне грошове утримання), маючи станом на 02.03.2017 страховий стаж 36 років 7 місяців 9 днів, до якого зараховується стаж роботи на посаді судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області, прокурорсько-слідча робота та військова служба.

Проте, відповідач за власною ініціативою прийняв рішення, яким позивачу було призначено довічне грошове утримання у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди. Крім того, відповідач необґрунтовано проводить вирахування податку, не зважаючи на статус позивача як учасника бойових дій.

Позивач вказує, що до його стажу роботи на посаді судді необхідно, крім власне стажу на посаді судді, зарахувати також календарний період проходження строкової військової служби у Збройних силах (6 років 2 місяці 14 днів) та стаж роботи на прокурорських посадах (20 років 10 місяців 23 дні), що дає позивачу право на отримання довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди. При цьому, поділ стажу та виокремлення з відповідного стажу роботи на посаді судді періоду перебування на прокурорських посадах та військовій службі і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним. Позивач вважає помилковим висновок відповідача про визначення розміру довічного грошового утримання без врахування періоду роботи ОСОБА_1 на слідчо-прокурорських посадах та календарний період проходження військової служби у Збройних Силах.

Крім того, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.03.2016, виданого Волинським обласним військовим комісаріатом, позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а тому призначене йому щомісячне довічне грошове утримання не підлягає оподаткуванню.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , судді у відставці грошового утримання у розмірі 80 відсотків від зарплати працюючого судді, та зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає судді право на відставку, стаж роботи на слідчо-прокурорських посадах, що складає 20 років 10 місяців 23 дні та 6 років 2 місяці 14 днів періоду проходження військової служби у Збройних Силах, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як судді у відставці, грошового утримання в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 02.03.2017 із суми 26400,00 грн. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум, звільнити ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, від вирахування податку з грошового утримання та зобов`язати відповідача виплатити незаконно утримані суми податку з часу призначення довічного грошового утримання судді.

В поданому до суду відзиві від 23.02.2018 № 1776/06-21 відповідач Ковельське ОУПФУ позов не визнало та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що при визначенні розміру довічного грошового утримання повинен братися до уваги лише спеціальний стаж роботи позивача на посаді судді, який становить 10 років 7 місяців 29 днів, що дає йому право на призначення довічного грошового утримання у розмірі 80% суддівської винагороди. Крім того, оскільки позивач є отримувачем не пенсії, а довічного грошового утримання, тому з нього правомірно стягується податок в установленому порядку, відповідно до підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 1).

В подальшому, ухвалою суду від 12.03.2018 витребувано у Ковельського ОУПФУ оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 , ухвалено судовий розгляд справи продовжити проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 39).

Інших заяв по суті справи (крім позовної заяви та відзиву на позов) на адресу суду у цій справі не надходило. Крім того, учасники справи з клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні до суду не зверталися.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.05.1984 по 01.08.1986 проходив службу в Збройних Силах СРСР, з 01.09.1987 по 30.06.1991 навчався в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського (перейменований у березні 1991 року на Українську юридичну академію), з 01.08.1991 по 29.06.2006 працював на різних посадах в органах прокуратури, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 (а. с. 57-67), розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а. с. 49).

Указом Президента України від 21.06.2006 № 559/2006 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 було призначено строком на 5 років на посаду судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області, а наказами Територіального управління Державної судової адміністрації в Волинській області від 29.06.2006 № 65-2-6/к «Про призначення суддею ОСОБА_1 » та голови Ковельського міськрайонного суду від 29.06.2006 № 40/2-3 «Про призначення на посаду судді ОСОБА_1 » ОСОБА_1 було зараховано в штат Ковельського міськрайонного суду Волинської області з 30.06.2006 (а. с. 10, 10 зворот).

Постановою Верховної Ради України від 07.07.2011 № 3619-VI «Про обрання суддів» ОСОБА_1 обрано на посаду судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області безстроково.

Крім того, ОСОБА_1 в періоди з 28.05.2013 по 11.04.2014, з 14.04.2014 по 30.03.2015, з 30.03.2015 та до дня звільнення був призначений (обраний) на адміністративну посаду заступника голови Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 23.02.2017 № 301/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставку» ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку та наказом голови Ковельського міськрайонного суду від 28.02.2017 № 6/02-04 ОСОБА_1 відраховано зі штату суду з 01.03.2017 (а. с. 12, 13).

ОСОБА_1 є суддею у відставці, що підтверджується посвідченням судді у відставці № 02477 (а. с. 16).

02.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до Ковельського ОУПФУ із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а. с. 46).

Крім того, 02.03.2017 Ковельський міськрайонний суд Волинської області скерував до Ковельського ОУПФУ подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якого було долучено пакет документів, в т. ч. розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці (а. с. 47-48).

Згідно із розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, усього стаж роботи ОСОБА_1 за станом на 01.03.2017 становить 27 років 09 місяців 08 днів (а. с.49).

Відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Волинській області від 28.02.2017 № 147 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 26400,00 грн., у т. ч.: посадовий оклад - 16000,00 грн., доплата за вислугу років у розмірі 60% - 9600,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в розмірі 5% - 800,00 грн. (а. с. 56).

Як вбачається із наявного у матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 розпорядження від 06.03.2017 № 144628, ОСОБА_1 з 02.03.2017 призначено довічне грошове утримання, виходячи із загального страхового стажу станом на 28.02.2017 - 36 років 7 місяців 9 днів, у т. ч.: стаж судді 10 років 7 місяців 29 днів, прокурорський стаж 20 років 10 місяців 23 дні, військова служба 2 місяці 14 днів, при цьому, процент утримання від заробітку становить 80 (а. с. 36).

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.2004 отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру», при цьому, така пенсія йому була призначена на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2004 у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі (а. с. 32). Як вбачається із відзиву на позов та матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , на виконання вказаного рішення суду військова служба була зарахована до стажу роботи позивача на прокурорсько-слідчих посадах (за винятком періоду 2 місяці 14 днів).

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці, яке йому призначено та виплачується у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди, тоді як позивач вважає, що має право на отримання довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди.

Вирішуючи спір у даній частині, суд враховує такі нормативно-правові акти.

На момент звільнення ОСОБА_1 у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII(далі - Закон № 1402).

Відповідно до пункту 25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

За правилами частини першої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з частиною першою статті 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, чинній до 28.03.2015) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Згідно з частиною четвертою статті 43 Закону № 2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом № 2453-VI, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

За змістом пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відтак, беручи до уваги наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно врахувати також період проходження військової служби та роботи на слідчо-прокурорських посадах, що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру та проведення відповідних виплат.

Аналогічна правова позиція щодо обрахування стажу роботи судді у відставці висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 по справі № 127/20301/17, від 06.03.2018 по справі № 308/6953/17 та від 22.03.2018 по справі № 520/5412/17, та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується при вирішенні цієї справи.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що для визначення розміру довічного грошового утримання повинен враховуватися лише спеціальний стаж на посаді судді, визначений статтею 137 Закону № 1402, оскільки позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби та стаж роботи на слідчо-прокурорських посадах, і такий сукупний стаж впливає не лише на саме право на призначення довічного грошового утримання, але і на його розмір.

При вирішенні даної справи суд враховує, що відповідач, з урахуванням виконання рішення Ковельського міськрайонного суду від 14.09.2004 у зазначеній вище справі, зарахував позивачу до загального стажу стаж на прокурорських посадах, який становить 20 років 10 місяців 23 дні та невключений стаж військової служби тривалістю 2 місяці 14 днів. Відтак, зазначені стаж на прокурорських посадах, період проходження військової служби разом із стажем на посаді судді (який становить 10 років 7 місяців 29 днів) дають ОСОБА_1 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі саме 90 відсотків суддівської винагороди.

Отже, оскільки суд дійшов висновку, що стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах та період проходження військової служби підлягають зарахуванню до стажу, що дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідному розмірі, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про: визнання протиправними дій відповідача щодо призначення та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди; зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж на прокурорсько-слідчих посадах, який становить 20 років 10 місяців 23 дні та стаж військової служби 2 місяці 14 днів; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, починаючи з 02.03.2017, виходячи із розміру суддівської винагороди, яка становить 26400,00 грн., без обмеження граничного розміру.

Разом з тим, позовні вимоги про звільнення ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, від вирахування податку з грошового утримання та зобов`язання відповідача виплатити незаконно утримані суми податку з часу призначення довічного грошового утримання судді до задоволення не підлягають, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 28.03.2016, виданим Волинським обласним військовим комісаріатом (а. с. 17).

Згідно із пунктом 18 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Підпунктом «е» пункту 165.1 статті 165 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.

Згідно із підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

01.09.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідів війни та деяких інших категорій осіб» від 17.07.2015 № 653-VI, відповідно до якого підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України доповнено абзацом другим такого змісту: «Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 № 1411-VIII, який набрав чинності 01.07.2016, підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України викладено в такій редакції: «164.2.19. суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, з 01.07.2016 не підлягають оподаткуванню саме пенсії, призначені учасникам бойових дій, у той же час виплачувані учасникам бойових дій суми щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення підлягають оподаткуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що виплата позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з оподаткуванням з дня призначення та до дня звернення до суду з цим позовом проводилася з дотриманням вимог підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України та без порушення вимог Закону № 3551-ХІІ, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про звільнення ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, від вирахування податку з грошового утримання та зобов`язання відповідача виплатити незаконно утримані суми податку з часу призначення довічного грошового утримання судді.

При цьому, суд звертає увагу, що після звернення позивача до суду з цим позовом рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 № 1-р/2018 у справі № 1-6/2018 за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу I Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. При цьому, положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди.

Зобов`язати Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101, ідентифікаційний код 37788984) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж на прокурорсько-слідчих посадах, який становить 20 років 10 місяців 23 дні, та стаж військової служби, який становить 2 місяці 14 днів.

Зобов`язати Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101, ідентифікаційний код 37788984) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, починаючи з 02 березня 2017 року, виходячи із суддівської винагороди в розмірі 26400 гривень, без обмеження граничного розміру.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх