Справа № 361/953/18
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/953/18
провадження № 2-а/361/203/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у місті Києві, інспектора сержанта поліції ОСОБА_4 Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року до суду звернувся ОСОБА_3 із вищевказаним позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві, інспектора сержанта поліції ОСОБА_4 Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своєї позовної заяви ОСОБА_3 посилається на те, що 15 лютого 2018 року інспектором сержантом поліції Управління поліції у місті Києві ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.02.2018 р. серії ЕАА № 295977. Даною постановою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що останній керував транспортним засобом із забрудненим державним номерним знаком, чим порушив п. 2.9. ПДР. Даною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Однак, позивач не погоджується із даною постановою, вважає, що вона винесена незаконно, упереджено та із грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП. Зокрема, після зупинення автомобіля позивача, яким останній керував, інспектором не було розяснено права та обовязки водія, не надано можливості надати пояснення стосовно позиції у даній справі, справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, який уповноважив розглядати такі справи. Крім того, позивач вважає, що ним не порушені ПДР, а відповідач незаконно та безпідставно, без надання будь-яких доказів того, притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладені обставини, просить визнати протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.02.2018 р. серії ЕАА № 295977 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Також, позивач просить стягнути із відповідачів грошові кошти, витрачені на правничу допомогу у розмірі 100 грн. та комісійну винагороду банку у розмірі 10 грн., посилаючись на те, що для складання даного позову був змушений звернутися до адвоката.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання його представник ОСОБА_5 подав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання їх представник направив відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та здійснювати розгляд справи за його відсутності. На обґрунтування доводів заперечення проти позову представник відповідачів у відзиві посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а твердження останнього у позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки 15.02.2018 р., керуючи транспортним засобом «Mazda», н.з. АІ3921ВС, позивачем дійсно було порушено п. 2.9. ПДР, тобто позивач їхав із забрудненим номерним знаком. При зупинці автомобіля позивачу розяснено його права та обовязки, повідомлено суть скоєного ним правопорушення, розяснено порядок оскарження даної постанови. Відтак, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши усні пояснення позивача, керуючись законом і правосвідомістю інспектор Коржавін М.О. оцінив докази, особисто бачив разом із своїм напарником, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9. ПДР, та прийшов до висновку, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Тому вина позивача є доведеною, а постанова винесена із дотриманням норм чинного законодавства та є законною.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2018 року у м. Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 1-В, інспектором сержантом поліції ОСОБА_4 складено відносно ОСОБА_3 постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 295977 (а.с. 9).

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 15 лютого 2018 року о 16 год. 11 хв. в м. Києві по проспекту Ватутіна, 1-В, ОСОБА_3 рухався автомобілем марки «Mazda», н.з. АІ3921ВС, із забрудненим державним номерним знаком, чим порушив п. 2.9. ПДР, та у звязку із даним порушенням притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП. Також із постанови вбачається, що до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно із п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий

Як передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання;при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу можу бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справі якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_3, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, зважаючи на заперечення позивачем своєї вини, відповідач, як субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, тобто не тільки зафіксувати його шляхом складення постанови, однак такі докази відсутні.

Як передбачено ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, наяких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З вищевказаної норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у звязку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у субєкта владних повноважень, ч. 2 ст. 74 КАС України, зобовязує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, сторона відповідача у судове засідання не зявилася, направивши до суду письмові заперечення. Однак, на обґрунтування доводів заперечення відповідачем не надано будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б свідчили про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_3 у частині скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.02.2018 р. серії ЕАА № 295977 від 15.02.2018 р., підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складається із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено у ч. 1,2,3 ст. 134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2018 року між позивачем та Адвокатським бюро в особі директора бюро адвоката ОСОБА_5 укладено Договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1.1. якого ОСОБА_3 доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобовязання оскаржити Постанову про накладення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАА № 295977 від 15.02.2018 р. (а.с. 10-11).

Умовами вищевказаного Договору, зокрема, п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. визначено перелік послуг надання правничої допомоги.

Зі змісту акту виконаних робіт по договору б/н від 19.02.2018 р., який складений 20.02.2018 р. позивачем та директором Адвокатського обєднання ОСОБА_5, вбачається, що адвокатським бюро надані позивачу наступні послуги: підготовка проекту позовної заяви від імені ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у місті Києві, інспектора сержанта поліції ОСОБА_4 Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАА № 295977 від 15.02.2018 р.; участь адвоката при розгляді справи у судовому засіданні. Загальна сума гонорару склала 100 грн. (а.с. 14).

На підтвердження вказаної суми гонорару 100 грн. позивачем надано квитанцію № П18770 від 20 лютого 2018 року. Вказану суму гонорару у розмірі 100 грн. та комісійну винагороду банку у розмірі 10 грн. позивач просить стягнути із відповідачів на свою користь.

Із матеріалів справи вбачається, що у судове засідання адвокат ОСОБА_5 не зявився, а подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, враховуючи викладене та норми чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини, та те, що адвокат не був присутній у судовому засідання, суд приходить до висновку, що дана вимога підлягає частковому задоволенню, а саме, із бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 70 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 126, 288 - 289 КУпАП, ст.ст. 72 - 79, 132, 134, 139, 242 246, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 295977 від 15 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, у вигляду штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнути із бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві (адреса місцезнаходження: вул. Народного Ополчення, буд. 9, м. Київ, 03680) на користь ОСОБА_3 ( і.н. НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, с. зазимє, Броварський р-н., Київська обл.) судові витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 70 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин