Справа № 182/2269/17
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/2269/17
Провадження № 2-а/0182/15/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Нікополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області прозобов»язання поновити виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в травні 2016 року він досяг 55-ти річного віку та звернувся до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за призначенням пенсії за віком, згідно з Тимчасовою угодою між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року. Відповідно до вказаної Угоди, виходячи з необхідності врегулювання питань у галузі пенсійного забезпечення громадян обох держав, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, погодились про наступне: громадяни ОСОБА_2, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав, мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. У випадках, коли законодавством однієї з ОСОБА_2, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони. При визначенні права на пенсію у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди, застосовується Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, який діяв до 1 січня 1992 року. Пенсію йому було призначено 09 травня 2016 року та, згідно даних розпорядження з його пенсійної справи, стаж роботи в районах Крайньої Півночі при призначенні пенсії становив 15 років 2 місяці та 1 день. Загального стажу на момент призначення пенсії він мав 27 років 2 місяці та 25 днів, що цілком відповідає вимогам щодо необхідного стажу та віку, визначеним вищезазначеною Угодою. Однак, листом від 09 грудня 2016 року № 15857/05/10 йому було повідомлено, що виплату пенсії припинено з 01 грудня 2016 року з підстав, що з 19 березня 1985 року по 01 червня 1993 року він знаходився на службі в органах УВС Ямало - Ненецького автономного округу Тюменської області, що не є роботою, а є службою, а отже він не має права на отримання пенсії за віком як особа, що пропрацювала 15 років в районах Крайньої Півночі. З такими висновками відповідача він не згоден та вважає дії Нікопольського обєднаного управління Пенсійного Фонду України неправомірними, оскільки, згідно даних його трудової книжки, з 22 липня 1981 року він був прийнятий водієм 3 класу в колону № 1 на автомобілі різних типів до Нафтоюганської автотранспортної контори, звідки був звільнений 22 грудня 1983 року. Вказане підприємство знаходилось на території Ханти - Мансійського округу та є місцевістю, прирівняною до районів Крайньої Півночі. З 19 березня 1985 року по 01 червня 1993 року він працював в пожежній службі УВС Ямало - Ненецького автономного округу, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою № 63-о від 26 жовтня 2016 року. З 23 квітня 1993 року по 30 квітня 1998 року працював інженером відділу техніки безпеки в Муніципальному унітарному підприємстві Територіальне міжгалузеве обєднання, яке знаходилося на території Ямало - Ненецького автономного округу Тюменської області та, відповідно до ОСОБА_3 Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року, є районом Крайньої Півночі. Таким чином, він має 15 років стажу роботи в районах Крайньої Півночі, а отже має право на отримання пенсії за віком. За таких обставин, відповідач, припиняючи йому виплату пенсії за віком, діяв всупереч наданим повноваженням та законам України, порушуючи при цьому його право на отримання належної пенсії, закріплене ст.46 Конституції України, результатом чого стало рішення, що не ґрунтується на законі та порушує його інтереси. Тому, просить суд визнати протиправними дії Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області та зобовязати Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області поновити з 01 грудня 2016 року виплату призначеної йому пенсії.

В судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позовних вимог заперечувала, згідно наданих до суду письмових заперечень, в яких посилалась на те, що, згідно ст.1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 15 січня 1993 року, громадяни сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав, мають право на пенсію чоловіки по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років. Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 з 19 березня 1985 року по 01 червня 1993 року знаходився на службі в органах УВС Ямало -Ненецького автономного округу Тюменської області. Отже, вбачається, що періоди роботи становлять у районах Крайньої Півночі - 7 календарних років й у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, - 2 календарних роки, період з 19 березня 1985 року по 01 червня 1993 року є службою в органах внутрішніх справ. Отже, пенсію, призначену позивачу зі зниженням пенсійного віку за роботу в районах Крайньої Півночі переглянуто та з 01 грудня 2016 року виплату припинено у зв'язку з відсутністю права. Враховуючи вищевикладене, управління вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Розглянувши справу, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 19 березня 1985 року по 01 червня 1993 року працював в пожежній службі УВС Ямало - Ненецького автономного округу, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою № 63-о від 26 жовтня 2016 року (а.с.7-11, 14-15). З 23 квітня 1993 року по 30 квітня 1998 року працював інженером відділу техніки безпеки в Муніципальному унітарному підприємстві Територіальне міжгалузеве обєднання, яке знаходилося на території Ямало - Ненецького автономного округу Тюменської області та, відповідно до ОСОБА_3 Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року, є районом Крайньої Півночі, даний факт підтверджується довідками, які містяться в матеріалах справи (а.с.16-17). 08 травня 2016 року ОСОБА_1 досяг 55-ти річного віку, а тому звернувся до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за призначенням пенсії за віком, згідно з Тимчасовою угодою між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року (а.с.8, 13). Однак, листом від 09 грудня 2016 року № 15857/05/10 йому було повідомлено, що виплату пенсії припинено з 01 грудня 2016 року з тих підстав, що з 19 березня 1985 року по 01 червня 1993 року він знаходився на службі в органах УВС Ямало - Ненецького автономного округу Тюменської області, що не є роботою, а є службою, а отже він не має права на отримання пенсії за віком як особа, що пропрацювала 15 років в районах Крайньої Півночі (а.с.28).

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.1-1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, ЗУ«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно - правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст.4 ЗУ від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому, всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Згідно з пунктом «в» ч.3 ст.56 Закону № 1788-XII, до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

У відповідності з ч.4 ст.24 ЗУ від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Частиною 1 ст.52 Закону СРСР «Про державні пенсії» визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей, здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів СРСР. Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590, указами Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 01 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Радою Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року № 986, з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і, відповідно до ст.52 Закону СРСР «Про державні пенсії», затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій, пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».

Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.

При цьому, згідно з ч.1 ст.2 ЗУ від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов'язок і військову службу», військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни.

У зв'язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Однією із соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Відповідно до пункту 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з 01 березня 1960 року при обрахуванні стажу для призначення пенсії за віком один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховується за один рік і шість місяців роботи працівникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з місцевостей країни, при умові укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах на строк п'ять років (три роки), а на островах Північного Льодовитого океану - на два роки.

У зв'язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації. Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з цим порядком, до вислуги років зараховується дійсна військова служба, яка, відповідно до законодавства колишнього СРСР, зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов.

Аналогічні висновки були викладені Верховним судом України у постановах від 9 грудня 2014 року (справа № 21-406а14) та від 23 червня 2015 року (справа № 21-1000а15). Відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 03 січня 1983 року № 12, Тюменська область віднесена до районів Крайньої Півночі.

Окрім цього, ст.62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із записів у трудовій книжці позивача та архівних довідок, позивач проходив службу в органах УВС Ямало -Ненецького автономного округу Тюменської області Російської Федерації та під час проходження служби йому здійснювалось пільгове нарахування за вислугу років.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач як суб"єкт владних повноважень не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій. Тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч.1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.5-11, 15, 72-77, 79, 90, 122, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області - протиправними.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії з 01 грудня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачені ним судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4