Справа № 807/134/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2018 року м. Ужгород№ 807/134/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Калинич Я.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (далі ГУ ДФС у Закарпатській області) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1В.) про стягнення податкового боргу по платежам: НОМЕР_1 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 41191,57 грн., в тому числі пеня у розмірі 512,56 грн.; НОМЕР_2 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 106388,27 грн., в тому числі пеня у розмірі 23684,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 23.01.2018 року за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 147579,84 грн. по платежам: НОМЕР_1 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 41191,57 грн., в тому числі пеня у розмірі 512,56 грн.; 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 106388,27 грн., в тому числі пеня у розмірі 23684,17 грн. Вжиті контролюючим органом заходи стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі відповідач отримала 02.03.2018 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.59). Відповідач предявлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, діє з 15.12.2017 року, далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зареєстрована за адресою: 89600, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Відповідачем до податкового органу самостійно було подано:

По платежу НОМЕР_1 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)»:

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.01.2017 року № за грудень 2016 року із самостійно задекларованою сумою податку на додану вартість у розмірі 3322,00 грн. (а.с.48). Проте, зазначена сума податку сплачена відповідачем частково у розмірі 1240,71 грн., залишок несплаченого боргу складає 2081,29 грн.;

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.02.2017 року № січень 2017 року із самостійно задекларованою сумою податку на додану вартість у розмірі 3617,00 грн. (а.с.49). Проте, зазначена сума податку залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі;

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 22.05.2017 року № за квітень 2017 року із самостійно задекларованою сумою податку на додану вартість у розмірі 14,00 грн. (а.с.50). Проте, зазначена сума податку залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі;

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 16.06.2017 року № за травень 2017 року із самостійно задекларованою сумою податку на додану вартість у розмірі 1464,00 грн. (а.с.51). Проте, зазначена сума податку залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі;

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.07.2017 року № за червень 2017 року із самостійно задекларованою сумою податку на додану вартість у розмірі 1062,00 грн. (а.с.52). Проте, зазначена сума податку залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі;

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.10.2017 року № за вересень 2017 року із самостійно задекларованою сумою податку на додану вартість у розмірі 254,00 грн. (а.с.53). Проте, зазначена сума податку залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі;

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.11.2017 року № за жовтень 2017 року із самостійно задекларованою сумою податку на додану вартість у розмірі 8274,00 грн. (а.с.54). Проте, зазначена сума податку залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі.

По платежу НОМЕР_2 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування»:

-звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи від 09.02.2017 року № за 2016 рік із самостійно задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб у розмірі 21702,33 грн. (а.с.12-14). Проте, зазначена сума податку залишається Відповідачем не сплаченою в повному обсязі.

Згідно п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), із змінами та доповненнями, не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п.57.1. ст.57.3 ПКУ, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Працівниками податкового органу проведено камеральну перевірку щодо своєчасної сплати податку на додану вартість. За наслідками проведеної перевірки складено Акт перевірки від 14.08.2017 року №937/1306/НОМЕР_3 та винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 11.09.2017 року №, яким визначено суму грошового зобовязання у розмірі 20757,87 грн. (штрафні санкції у розмірі 20% за затримку більше 30 днів сплати грошового зобовязання в сумі 103789,35 грн.) (а.с.44). Проте сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі;

- від 11.09.2017 року №, яким визначено суму грошового зобовязання у розмірі 3154,85 грн. (штрафні санкції у розмірі 10% за затримку менше 30 днів сплати грошового зобовязання в сумі 31548,50 грн.) (а.с.43). Проте сума грошового зобовязання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі.

Вказані податкові повідомлення - рішення відповідачем залишаються несплаченими та не оскаржувались нею ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Працівниками податкового органу проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання валютного законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року. За наслідками проведеної перевірки складено Акт перевірки від 27.03.2017 року №118/1303/НОМЕР_3 (а.с.35) та винесено податкове повідомлення-рішення від 12.05.2017 року №, яким визначено суму грошового зобовязання у розмірі 61001,77 грн. (48801,42 грн. за податковими зобовязанням та 12200,35 грн. за штрафними санкціями) (а.с.37). Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем залишається несплаченим та не оскаржувалось нею ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобовязання платник податків зобовязаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПКУ пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

У відповідності до ст. 129 ПКУ, відповідачу було проведено нарахування пені у розмірі 24196,73 грн. по платежам: НОМЕР_1 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 512,56 грн.; НОМЕР_2 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 23684,17 грн. Однак, вказана сума пені залишається відповідачем не сплачена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Приписами статті 59 ПКУ зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У звязку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, було виставлено податкову вимогу від 15.08.2014 року №2344-25 (а.с.15) про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобовязаннями, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового звязку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, вручено 16.08.2014 року (а.с.15).

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, якою передбачені обовязки платника податків, одним із обовязків є обовязок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пунктів 95.2, 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податкового боргу на загальну суму 147579,84 грн., щодо наявності та розміру якої відповідачем не подано відзиву на позов, не надано доказів її погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (89600, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) до державного (місцевого) бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації податковий борг у 147579,84 грн. (сто сорок сім тисяч пятсот сімдесят девять гривень 84 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяОСОБА_2