Справа № 802/494/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

19 квітня 2018 р. Справа № 802/494/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика"

до: Вінницької митниці ДФС України

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" до Вінницької митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення.

19.04.2018 року від відповідача до суду надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку із пропуском 6-місячного строку звернення до суду.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали подану заяву про залишення позовної заяви без розгляду, просили суд її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник позивача заперечив проти задоволення поданої заяви, просив суд відмовити у її задоволенні, по суті, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши позицію представників відповідача, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах розгляду поданої заяви, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно змісту позовних вимог, позивачем заявлено вимоги про визнання:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці ДФС у Вінницькій області від 09.06.2017 №UA401000/2017/000018/1 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації.

До суду позивач звернувся із даним позовом 12.02.2018 року.

У відповідності до ст.24 Митного кодексу України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Предметом оскарження є, зокрема, рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

У відповідності до ч.1 ст.29 МК України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Частиною 5 статті 24 МК України передбачено, що оскарження податкових повідомлень-рішень органів доходів і зборів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно з ч.3 ст.24 МК України правила цієї глави застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, урегульовано Податковим кодексом України.

За визначенням ст.41 ПК України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Адміністрування податків, зборів, митних платежів - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом (а.14.1.1-1 п.14.1 ст.14 ПК України).

Як встановлено пунктом 190.1 ст.190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, для задекларованих позивачем товарів базою оподаткування податком на додану вартість є саме митна вартість товарів.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Суд зазначає, що спірними рішеннями відповідач здійснив адміністрування митних платежів, а саме - збільшив базу оподаткування імпортованих товарів (митну вартість товарів, що призвело до збільшення сплачених позивачем податків.

Таким чином, Вінницька митниця ДФС в процесі виконання покладених на неї законом обов'язків щодо адміністрування митних платежів, у розумінні Податкового кодексу України є контролюючим органом.

Отже, відносини позивача як платника податків та зборів, з митницею, що виникають у сфері адміністрування митних платежів, а також права позивача, зокрема, на оскарження до суду рішень відповідача, у т.ч. про визначення митної вартості, урегульовано Податковим кодексом України.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 ПК України передбачено строк давності тривалістю у 1095 днів.

Таким чином, пунктом 56.18 ст.56 ПК України безпосередньо врегульовано застосування строків оскарження рішення контролюючого органу до суду, а саме: визначено тривалість строку звернення до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу (1095 днів) та визначено момент початку перебігу строку звернення до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу (з моменту отримання такого рішення).

З урахуванням викладеного, приписи пункту 56.18 ст.56 ПК України є нормою, що регулює питання застосування строків звернення до адміністративного суду з позовами про визнання протиправними рішень контролюючих органів.

За таких обставин, строк звернення платника податків до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень про визначення митної вартості становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішень, що оскаржуються.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви є необґрунтованим, недоведеним та безпідставним, відповідно, таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду не оскаржується.

Суддя Комар Павло Анатолійович