Справа № 266/1571/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року справа №266/1571/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Ястребової Л.В, суддів Компанієць І.Д., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 березня 2018 року у справі № 266/1571/18 (головуючий І інстанції - Пантелєєв Д.Г.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону Управління патрульної поліції м.Маріуполя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2018 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 1 роти батальйону Управління патрульної поліції м. Маріуполя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (надалі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 286074 від 05.02.2018 року, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП (15-16).

Разом з позовною заявою позивачем також подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду (а.с. 17-18).

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 березня 2018 року адміністративний позов повернуто позивачеві у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (а.с. 1)

Позивач із такою ухвалою не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви неповно зясував обставини, що мають значення для справи, чим фактично позбавив позивача права на судовий захист із формальним посиланням на відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ч. 1,2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, де зазначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. На переконання апелянта, суд першої інстанції повинен був залишити позовну заяву без руху та надати час для усунення недоліків зазначення інших підстав для поновлення строку та лише у разі не усунення позивачем недоліків, повернути заяву позивачу (а.с. 7-10).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

05 лютого 2018 року інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Маріуполя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 286074 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1, 05 лютого 2018 року о 17:40 год., керувала транспортним засобом NISSAN TIIDA номерний знак АН 4703II у м. Маріуполі по пр.. Металургів без ввімкненого ближнього світла ближніх фар, чим порушила п. 19.1 ПДР (порушення подіями ТЗ використання освітлених приладів в темну пору в умовах недостатньої видимості в тунелях).

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач, у відповідності до ч. 1 ст. 288 КУпАП звернулась до Управління патрульної поліції зі скаргою. На підтвердження цього факту позивачем надано фіскальний чек від 10.02.2018 року (а.с. 19).

Так і не отримавши відповіді від Управління патрульної поліції в Донецькій області,

ОСОБА_1 звернулась до суду про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

За перевіркою матеріалів справи, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначено обставини, з якими пов'язується поважність причин пропуску строку звернення до суду, а саме, подання скарги до вищестоящого органу та неотримання відповіді про результати, після якої було подано позов до суду.

Суд, постановляючи ухвалу про повернення адміністративного позову, дійшов до висновку, що позивачем пропущено десятиденний строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, а зазначення позивачем у якості поважної причини пропуску строку, звернення до Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції зі скаргою, є, насамперед, безпосереднім способом захисту прав позивача та не може вважатись поважною причиною пропуску саме строку на звернення до суду із позовом.

Однак, суд, повертаючи адміністративний позов ОСОБА_1 внаслідок пропущення строку звернення до суду, не врахував ч. 1 ст. 123 КАСУ, відповідно до якої позов залишається без руху з наданням можливості вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, суд першої інстанції порушив норми процесуального права і дійшов передчасного висновку про повернення позову.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 286, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 березня 2018 р. у справі № 266/1571/18 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

ОСОБА_3