Справа № 283/240/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

27 квітня 2018 року м. Житомир справа № 283/240/18

категорія 6.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черноліхова С.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови №47-ю/1006-7-18/3774/17 ,

встановив:

В провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурної інспекції ОСОБА_2 стосовно проведення позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на підставі направлення №514/17-к від 16.11.2017, визнання протиправною та скасування постанови № 47-ю/1006-7-18/3774/17 від 11.12.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою суду від 22.03.2018 було призначено у справі будівельно-технічну експертизу. 13.04.2018 судом надано експерту матеріали адміністративної справи № 283/240/18.

12.04.2018 ухвалою суду відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у забезпеченні позову у зв'язку з тим, що рішення суб'єкта владних повноважень не є предметом оскарження.

26.04.2018 позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови № 47-ю/1006-7-18/3774/17 від 11.12.2017 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності та зупинення стягнення по вказаній постанові у виконавчому провадженні №55598385 до набрання законної сили рішення у даній справі.

Обґрунтовуючи свою правову позицію щодо заявленого клопотання, зазначив, що державним виконавцем Малинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження №55598385 за постановою № 47-ю/1006-7-18/3774/17 від 11.12.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Вказав, що надав державному виконавцю документи, які підтверджують оскарження вказаної постанови, проте останнім винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно. Стверджує, що вимушений звернутися до суду із заявою для забезпечення адміністративного позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити майновий стан та призведе до порушення його прав.

Вирішуючи клопотання позивача, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 11.12.2017 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 47-ю/1006-718/3774/17. Даною постановою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 63432 грн.

24.01.2018 державним виконавцем Малинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження №55598385 з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.12.2017 №47-ю/1006-718/3774/17, винесеної УДАБІ у Житомирській області.

Відтак, положеннями частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 КАС України, заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Аналіз наведених норм, дає підстави вважати, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Заявник обов'язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати письмові докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду; з'ясувати співмірність прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління Державної архітектурної інспекції у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №47-ю/1006-7-18/3774/17 від 11.12.2017 не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Зупинення стягнення за своєю суттю є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідних органів державної виконавчої служби, уповноважених на здійснення примусового стягнення на підставі відповідних виконавчих документів.

Окрім того, суд зазначає, що правову оцінку діям контролюючого органу в частині винесення спірного рішення та його правомірності суд надаватиме під час вирішення спору по суті.

Зупинення стягнення на підставі постанови Управління Державної архітектурної інспекції у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №47-ю/1006-7-18/3774/17 від 11.12.2018, яка є предметом оскарження у адміністративній справі №283/240/18 за своїм характером є вирішенням вказаного спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, проаналізувавши зазначені норми, в контексті викладених обставин, вивчивши заяву представника позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування такої заяви та жодних доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 2243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Черноліхов