Справа № 303/5995/17
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/67/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника апелянта Савицької І.Т.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської міської ради на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2017 року, ухвалену головуючим суддею Монич В.О. у м. Мукачево у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Мукачівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Мукачівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності Мукачівської міської ради щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов'язання винести на розгляд чергової сесії розгляд питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у АДРЕСА_1, площею 0,08 га для ведення індивідуального садівництва.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2017 року позов задоволений.

Мукачівська міська рада оскаржила постанову суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що Мукачівською міською радою не вчинено протиправної бездіяльності, оскільки відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з 01.01.2015 року у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, а тому проект відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення індивідуального садівництва може бути розглянутий лише після внесення змін у план зонування території м. Мукачево з віднесенням відповідної ділянки до земель зони сільськогосподарського призначення. План зонування території міста Мукачева затверджено рішенням Мукачівської міської ради №154 від 31.03.2016 року і згідно нього земельну ділянку по АДРЕСА_1 відведено до земель транспортної інфраструктури. Крім того, апелянт зазначає, що даний спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства, так як позивач заявляв вимогу про визнання за ним права власності.

Просить апелянт скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що обмеження, встановлені ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», стосуються виключно земель, переданих за цільовим призначенням для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Крім того, зазначає, що вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів. Просить відхилити апеляційну скаргу та залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта під час апеляційного розгляду підтримала апеляційну скаргу. Суду пояснила, що вже після подання апеляційної скарги встановлено, що позивач уточнив під час судового розгляду позовні вимоги, а тому підстав для закриття провадження немає. Просить скасувати судове рішення.

Представник позивача заперечив апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Мукачівської міської ради №1255 від 27 листопада 2014 року «Про передачу, надання, вилучення земельних ділянок громадян м. Мукачева» надано позивачу ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, для ведення індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,08 га (а.с.14).

11 грудня 2014 року ОСОБА_3 уклав договір на розроблення проектної документації із ДП «Закарпатгеодезцентр». Проектною організацією виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення індивідуального садівництва загальною площею 0,0800 га., присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, внесено відомості до публічної кадастрової карти та надано витяг з Державного земельного кадастру про цю земельну ділянку (а.с.33-34).

15 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Мукачівської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Рішення за його заявою Мукачівською міською радою не прийняте.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Мукачівська міська рада як орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, не виконала обов'язку щодо розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до пунктів «а» та «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» ( п.34 ч.1 ст.26 ) передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень, апеляційний суд приходить погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу України, та надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) повинен на пленарному засіданні прийняти рішення щодо проекту землеустрою, або про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, або про відмову у передачі земельної ділянки у власність або про залишення клопотання без розгляду.

Апеляційний суд наголошує на тому, що суб'єкт владних повноважень може діяти лише в межах наданих йому повноважень і лише на підставі закону, а тому оскільки законом не передбачено альтернативи дій органу місцевого самоврядування у випадку отримання проекту землеустрою для затвердження, Мукачівська міська рада зобов'язана прийняти відповідне рішення у встановлений законом строк.

Покликання апелянта на те, що проект відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення індивідуального садівництва може бути розглянутий лише після внесення змін у план зонування території м. Мукачево з віднесенням відповідної ділянки до земель зони сільськогосподарського призначення не заслуговує на увагу, оскільки Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» чітко визначені повноваження місцевої ради у сфері земельних відносин, а Земельним Кодексом України передбачено порядок та строк передачі земельної ділянки у власність громадянам.

Оскільки Мукачівською міською радою порушений порядок та строк розгляду заяви ОСОБА_3 від 15.01.2017 року щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,08 га., кадастровий номер НОМЕР_2 ведення індивідуального садівництва у АДРЕСА_1, то така бездіяльність є протиправною і суд першої інстанції обґрунтовано та підставно задовольнив позов, захистивши порушене право позивача на розгляд його заяви, зобов'язавши відповідача її розглянути.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Оскільки даний спір стосується саме оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо вирішення звернення позивача, то такий спір є публічно-правовим.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ч.6 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Мукачівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2017 року у справі №303/5995/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне рішення складене 27.04.2018 року