Справа № 457/326/18
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/326/18
провадження №2-а/457/29/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області в складі: судді Марчука В.І. при секретарі Мазурик В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 19.01.2018 року поліцейським Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 винесена постанова серії БР № 144820 в справі про адміністративне правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 255,00 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1 19.01.2018 року о 15 год. 50 хв. в м. Трускавці по вул. Мазепи керуючи транспортним засобом Skoda Super B, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «вїзд заборонено», чим порушив ч.1 ст. 122 КАС України.

З вказаною постановою позивач не погоджується, зазначає, що 19.01.2018 року о 15 год. 50 хв., керуючи автобілем Skoda Super B, був зупинений працівником поліції. Він повідомив, що ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «вїзд заборонено». Позивач заперечив йому та повідомив, що вищевказаних дій не вчиняв, а також попросив предявити фото або відео фіксування правопорушення, або свідків даного правопорушення. Інспектор відмовив йому в грубій формі. Поліцейський дав позивачу підписати постанову та сказав що копія її прийде листом. Однак копія постанови йому не прийшла. За місцем вказаним в постанові позивач зареєстрований, однак там не проживає. 02.04.2018 року коли він навідався за місцем своєї реєстрації, то побачив попередження Дрогобицького ВДВС. Вже звідти дізнався про існування у них на виконанні спірної постанови.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

В судове засідання відповідач не зявився, хоча його належним чином було повідомлено про розгляд справи, однак суд вирішив слухати справу у його відсутності, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, які висвітлюють права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд дійшов переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положенням ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно поновити строк для звернення до суду, оскільки такий пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Постанова серії БР №144820 від 19.01.2018 року не містить жодних фактичних даних, які безспірно підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ч.1 ст. 122 КУпАП не доведена, оскільки для вирішення питання про його притягнення до адміністративної відповідальності необхідно встановити, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Суд вважає, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ст. 283 КУпАП, а саме - не вірно викладені обставини події.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Суд вважає, що наданими матеріалами не доведена вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач по справі не виконав покладених на нього обов'язків щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не урахував усі обставини, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Винесена постанова серії БР №144820 від 19.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення суперечить ст.ст. 7, 9, 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст.77 КАС України, у звязку із чим вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Відтак, даним порядком не передбачено визнання незаконною постанову, а тому позовна вимога в цій частині не підлягає до задоволення.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вбачає підстави для задоволення позову ОСОБА_1, постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 144820 від 19.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - слід скасувати у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст 5, 8, 9, 77, 241-243, 246, 262 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Позов задовольнити.

Постанову серії БР № 144820 від 19.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 255 гривень скасувати, справу провадженням закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3