Справа № 820/5042/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 р. Справа № 820/5042/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з питань праці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 (суддя Мельников Р.В., вул. Мар'їнська, 18-б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 29.01.18) по справі № 820/5042/17

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з питань праці третя особа: Голова Державної служби України з питань праці ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної служби України з питань праці ОСОБА_2 від 23.10.2017 року №37-кт про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани за неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани від 23.10.2017 року №37-кт.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Зокрема в апеляційній скарзі відповідач посилається на правомірність дій Державної служби України з питань праці при проведенні дисциплінарного провадження відносно першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_1 та накладення за його результатами на позивача дисциплінарного стягнення за неналежне виконання посадових обовязків у вигляді догани.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, також подав відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану постанову суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 є державним службовцем та обіймає посаду першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області, відповідно до наказу №128-кт від 26.11.2015 р.

06.06.2017 року відповідачем, з метою з'ясування обставин неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків та перевірки інформації, викладеної у листі нальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_3 від 25.05.2017 № 01.01.-57/5293, виданий наказ №225/к "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо першого засткупника начальника ГУ Держпраці у Харківсмькій області ОСОБА_1

На виконання цього наказу, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування.

23.10.2017 року наказом Голови Державної служби з питань праці № 37-кт Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1М. за неналежне виконання посадових обовязків, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 та п. 2 ч. 1 ст. 66 Закону України Про державну службу, першому заступнику начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_1 оголошено догану .

Позивач заперечуючи законність вказаного наказу, звернувся до суду з вказаним позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем в ході проведеного дисциплінарного провадження обставин вчинення позивачем порушень або неналежного виконання посадових обовязків.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 1 України "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про державну службу" передбачено, що державний службовець зобов'язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Частиною 1 статті 61 Закону України "Про державну службу" передбачено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов'язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну службу" службова дисципліна - це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов'язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Положеннями ч. 1 ст. 64 Закону України "Про державну службу" передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України "Про державну службу" підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України Про державну службу є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

При цьому, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої ст. 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до частини 1 ст. 68 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

Згідно ч. 1 ст. 69 Закону України "Про державну службу" для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Також положеннями ст. 69 Закону України "Про державну службу" визначено, що дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Водночас, згідно із положеннями ст.73 Закону України "Про державну службу" з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

При цьому, положеннями ст. 74 Закону України "Про державну службу" визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення

Судовим розглядом встановлено, що підставою для прийняття спірного наказу слугували положення п.5 ч.2 ст. 65 Закону України Про держану службу та висновки, викладені в матеріалах дисциплінарного провадження про скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме неналежного виконання посадових обовязків, за вчинення якого особа підлягає дисциплінарному стягненню у вигляді догани.

Так, приводом для порушення дисциплінарного провадження став лист начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_3 від 25.05.2017 № 01.01-57/5293 (вх. № 6464/0/2 від 25.05.2017).

Наказом Держпраці від 06.06.2017 № 225 - к (із змінами внесеними відповідно до наказів Держпраці від 05.07.2017 № 278 - к, від 27.07.2017 № 322 - к, від 28.08.2017 № 363 - к та від 28.09.2017 № 427 - к) відкрито дисциплінарне провадження щодо першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_1

За результатами перевірки інформації, викладеної у листі від 25.05.2017 № 01.01-57/5293, було встановлено, що згідно із направленнями на проведення перевірок від 24.04.2017 № 01.01-94/06./1194 та № 01.01-94/06./1195, підписаними першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1, головними державними інспекторами відділу гірничого нагляду Головного управління ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період з 28.04.2017 по 28.04.2017 та з 04.05.2017 по 04.05.2017 направлено на ТОВ Полтавська бурова компанія та БУ Укрбургаз Хрестищенське відділення бурових робіт для участі в роботі комісій по введенню в експлуатацію бурових установок на свердловині № 40 Карайкозівської площі та на свердловині №44 Розумівського НКТР.

Наказ Головного управління від 24.04.2017 № 01.01-07/648 Про проведення позапланових заходів по здійсненню державного нагляду, посилання на який міститься у вказаних направленнях від 24.04.2017 №01.01-94/06./1194 та № 01.01-94/06./1195, що погоджений першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1, начальником Головного управління ОСОБА_3 не було підписано.

Водночас, у направленнях на проведення перевірок від 24.04.2017 № 01.01-94/06./1194 та № 01.01-94/06./1195 вказано, що підставами для участі в роботі комісій по введенню в експлуатацію бурових установок слугували листи ТОВ Полтавська бурова компанія від 21.04.2017 № 575 та БУ Укрбургаз Хрестищенське відділення бурових робіт від 24.04.2017 №014-01-1812, які зареєстровано в Головному управлінні 26.04.2017 за вх. № 4839 та 28.04.2017 за вх. № 4991.

Перевіркою також було встановлено, що на підставі підписаних позивачем направлень на проведення перевірок від 24.04.2017 № 01.01-94/06./1194 та № 01.01-94/06./1195, оформлених відповідно до наказу від 24.04.2017 № 01.01-07/648, головним державним інспектором відділу гірничого нагляду Головного управління ОСОБА_4 надано дозвіл на експлуатацію бурових верстатів, розташованих на свердловині №40 Карайкозівського НКТР та на свердловині №44 Розумівського НКТР, про що свідчать висновки акту про введення в експлуатацію бурової установки Уралмаш ЗД-76 на свердловині № 40 Карайкозівської площі без дати та акту про введення в експлуатацію бурової установки від 04.05.2017.

В рамках проведеної перевірки відповідно до пояснень начальника Головного управління ОСОБА_3 від 06.07.2017, наданих Голові дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Держпраці ОСОБА_6, було встановлено, що 24.04.2017 на підпис ОСОБА_3 надано наказ від 24.04.2017 №01.01-07/648 Про проведення позапланових заходів по здійсненню державного нагляду, відповідно до якого виникають підстави для проведення перевірки ТОВ Полтавська бурова компанія та БУ Укрбургаз Хрестищенське відділення бурових робіт. Додатком до вищевказаного наказу зазначались листи суб'єктів господарювання від 21.04.2017 № 575 та від 24.04.2017 № 014-01-1812, які як зазначено у поясненнях ОСОБА_3 відповідно до журналу вхідної кореспонденції до 24.04.2017 на адресу Головного управління не надходили.

При цьому, встановлено, що 24.04.2017 начальником відділу гірничого нагляду Головного управління ОСОБА_7 зареєстровано два направлення на проведення перевірок ТОВ Полтавська бурова компанія від 24.04.2017 № 01.01-94/06/06./1194 та БУ Укрбургаз Хрестищенське відділення бурових робіт від 24.04.2017 № 01.01-94/06/06./1195, підписаних першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1, на підставі не підписаного ним наказу від 24.04.2017 № 01.01-07/648.

Також у наданих під час перевірки поясненнях начальником Головного управління ОСОБА_3 вказано, що аналогічна ситуація склалась і з наказом від 10.05.2017 року №01.01-07/715.

Крім того, з матеріалів проведеної перевірки встановлено, що згідно із направленнями на проведення перевірок ПАТ "Новоселівський ГЗК" та БУ "Укрбургаз" Хрестищенське відділення бурових робіт без номерів, підписаних першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1, головних державних інспекторів відділу гірничого нагляду Головного управління ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у період з 12.05.2017 по 13.05.2017, з 13.05.2017 по 13.05.2017 та з 17.05.2017 по 17.05.2017 направлено для проведення позапланових перевірок на ПАТ Новоселівський ГЗК та БУ Укрбургаз Хрестищенське відділення бурових робіт.

Водночас, у направленнях на проведення перевірок ПАТ Новоселівський ГЗК та БУ Укрбургаз Хрестищенське відділення бурових робіт без номерів вказано, що підставами для проведення перевірок є лист ПАТ Новоселівський ГЗК від 26.04.2017 № 17/522 та листи БУ Укрбургаз Хрестищенське відділення бурових робіт від 05.05.2017 №014-01-1991 та від 10.05.2017 №014-01-1994, які зареєстровано в Головному управлінні відповідно 27.04.2017 за вх. № 4882, 11.05.2017 за вх. № 5314 та 11.05.2017 за вх. № 5315.

З метою забезпечення проведення перевірки ПАТ Новоселівський ГЗК начальник відділу гірничого нагляду Головного управління ОСОБА_10 звернувся із службовою запискою, до начальника Головного управління ОСОБА_3 з проханням відрядити головного державного інспектора відділу гірничого нагляду Головного управління ОСОБА_8 для проведення перевірки вказаного суб'єкта господарювання.

Отже, відповідачем під час перевірки інформації було встановлено, що на підставі вказаних направлень було проведено перевірки відповідних субєктів господарювання, проте наказ Головного управління від 10.05.2017 № 01.01-07/715 Про проведення позапланових заходів по здійсненню державного нагляду погоджений першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1, посилання на який міститься у направленнях на проведення перевірок ПАТ Повоселівський ГЗК та БУ Укрбургаз Хрестищенське відділення бурових робіт без номерів, начальником Головного управління ОСОБА_3 не підписано.

На імя позивача головою дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ складено вимогу щодо надання пояснень, терміном виконання 21.09.2017 року.

Позивачем на вказану вимогу було надано пояснення від 20.09.2017 та 22.09.2017, в яких від підтверджує факт підписання направлень на перевірку, проте зазначив, що складанням, підготовкою, перевіркою наявності наказу Управління від 24.04.2017 № 01.01.-07/648 "Про проведення позаплавнових заходів по здійсненню державного нагляду" він не займався, що на думку колегії суддів свідчить про неналежне виконання посадових обов'язків позивачем.

З урахуванням встановлених перевіркою обставин та отриманих пояснень, дисциплінарною комісією було встановлено, що першим заступником начальника Головного управління ОСОБА_1 без належно оформленого наказу керівника Головного управління ОСОБА_3 підписано направлення від 24.04.2017 №01.01-94/06./1194, № 01.01-94/06./1195, № 01.01-94/06./1196 та від 10.05.2017 № 01.01-07/715, що свідчить про неналежне виконання першим заступником начальника Головного управління Держпраці покладених на нього обов'язків, актів органів державної влади.

Надаючи оцінку правомірності та обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді накладенні дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон) для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Згідно із частиною 2 статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, імя та по батькові і засвідчується печаткою.

Наказом Головного управління Держпраці у Харківській області від 01.10.2015 № 01.01.-07/30 затверджено Інструкцію з діловодства в Головному управлінні Держпраці у Харківській області (далі Інструкція).

Так, згідно п.21.1 Інструкції, документи підписуються посадовими особами Головного управління Держпраці відповідно до повноважень, визначених організаційними та розпорядчими документами Головного управління Держпраці.

Відповідно до п. 26.1.9 Інструкції, наказ підписує начальник Управління, а у разі його відсутності - заступник начальника, який виконує його обов'язки.

Пунктом 26.1.17 Інструкції передбачено, що наказ набуває чинності з моменту його підписання та реєстрації, у визначених випадках - опублікування, оприлюднення.

Крім того, пунктом 32.4.1 Інструкції встановлено, що взяття документа на контроль здійснюєься на підставі резолюції керівника Управління.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, для здійснення планового або позапланового заходу начальник Головного управління Держпраці у Харківській області видає та підписує наказ, на підставі якого оформляється направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Як вбачається з пояснень начальника Управління ОСОБА_3 від 06.07.2017, наданих дисциплінарних комісії, 24.04.2017 йому на підпис надано наказ № 01.01-07/648. Додатком до вищевказаного наказу зазначались листи субєктів господарювання від 21.04.2017 № 575 та від 24.04.2017 № 014-01-1812, які як зазначено у поясненнях ОСОБА_3 відповідно до журналу вхідної кореспонденції до 24.04.2017 на адресу Управління не надходили.

Одночасно начальник Управління ОСОБА_3 зауважив, що перевіривши журнал направлень на проведення перевірок встановив, що 24.04.2017 начальником відділу гірничого нагляду Управління ОСОБА_10 зареєстровано два направлення на проведення перевірок ТОВ «Полтавська бурова компанія» від 24.04.2017 № 01.01-94/06/06./1194 та БУ «Укрбургаз» Хрестищенське відділення бурових робіт від 24.04.2017 № 01.01-94/06/06./1195, підписаних позивачем.

Також в своїх поясненнях начальник Управління ОСОБА_3 зауважив, що вказаний наказ № 01.01-07/648 ним підписано не було.

В ході судового розгляду справи підписаного начальником Управління наказу № 01.01.-07/648, посилання на який міститься у направленнях від 24.04.2017 № 01.01-94/0671194 та № 01.01-94/0671195 сторонами також надано не було.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи, представником позивача надані пояснення, в яких остання зазначила, що позивач не перевіряв та не бачив підпису начальника Управління ОСОБА_3 на наказі №01.01.-07/648.

Одночасно колегія суддів критично відноситься до пояснень ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які за висновками суду першої інстанції свідчать про виконання позивачем власних посадових обов'язків, оскільки вони не можуть слугувати підставою для встановлення обставин справи, а саме засвідчити факт наявності підписаного та належним чином засвідченого начальником Управління ОСОБА_3 наказу № 01.01.-07/648 .

Крім того, колегія суддів зазначає, що протокольною ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 явку позивача у справі визнана обов'язковою для надання особистих пояснень щодо обставин наявності або відсутності наказів, які сугували підставою для видання направлень на перевірку.

Між тим, позивач в судове засідання не з'явився, особистих пояснень з приводу спірних правовідносин не надав.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене та наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про наявність належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт не належного виконання позивачем своїх посадових обов'язків, що виразилося в оформленні направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) без належного засвідченого наказу начальника Управління.

Таким чином, ОСОБА_1 не забезпечив дотримання вимог частини другої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Отже, відповідачем в ході службового розслідування вірно встановлено недотримання позивачем нормативно-правових норм, що регламентують порядок оформлення посвідчень (направлень) на проведення заходу державного нагляду (контролю), що свідчить про неналежне виконання першим заступником начальника Головного управління Держпраці ОСОБА_1 покладених на нього обов'язків.

Приймаючи до уваги визначений на законодавчому рівні обов'язок щодо оформлення посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), апеляційний суд вважає, що виявлені відповідачем в ході службового розслідування обставини є достатньою підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків.

Враховуючи доведеність обставин неналежного виконання позивачем покладених на нього обов'язків, дотримання процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, прийняття оскаржуваного наказу уповноваженою особою та у встановлені строки, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани від 23.10.2017 року №37-кт.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці задовольнити

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 по справі № 820/5042/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, третя особа: Голова Державної служби України з питань праці ОСОБА_2 - відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_13
Судді ОСОБА_14 ОСОБА_15
Постанова складена в повному обсязі 27.04.17.