Справа № 815/4127/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/4127/17

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Осіпова М.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Шляховик-97" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

08.08.2017 товариство з обмеженою відповідальністю "Шляховик-97" звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.07.2017 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток на 789 173 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 631 338 грн. та штрафними санкціями 157 835 грн., № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на 735 276 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 588 221 грн. та штрафними санкціями 147 055 грн., № НОМЕР_3 про зменшення розміру від ємного значення сум ПДВ за грудень 2016 на 273 166 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що доводи ДПІ про нереальність господарських операцій по поставці мінерального порошку від ТОВ "Реалбуд-М" є необґрунтованими, оскільки позивач отримав товар та використав його у своїй господарській діяльності, що підтверджується первинними документами.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що в ході проведення перевірки позивачем не надано в повному обсязі первинних документів на підтвердження реальності зазначених господарських операцій На підставі викладеного, просив у позові відмовити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року адміністративний позов задоволений в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом не враховані доводи податкового органу про відсутність ознак реальності господарської операції між позивачем і ТОВ "Реалбуд-М", оскільки контрагент-постачальник має ознаки фіктивного підприємства, в нього відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортні засоби та інші основні фонди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Шляховик-97" () з питань правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ "Реалбуд-М" (), за результатами якої 16.06.2017 року складений акт № 640/15-32-14-01/03446334, встановлені порушення:

- п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, внаслідок чого занижено податок на прибуток на суму 787 098 грн.

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого занижений ПДВ за серпень 2016 на 204 073 грн., за жовтень 2016 на 384 148 грн., а також завищено суму від'ємного значення з ПДВ за грудень 2016 на суму 273 166 грн.

До таких висновків податковий орган прийшов внаслідок не підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ "Реалбуд-М" по поставці останнім мінерального порошку.

На підставі акту перевірки 14.07.2017 ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток на 789 173 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 631 338 грн. та штрафними санкціями 157 835 грн.,

- № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на 735 276 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 588 221 грн. та штрафними санкціями 147 055 грн.,

- № НОМЕР_3 про зменшення розміру від ємного значення сум ПДВ за грудень 2016 на 273 166 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведення податковим органом нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентом-постачальником, зазначеним у акті перевірки.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що висновки суду зроблені без врахування всіх обставин по справі.

Порядок формування податкового кредиту у періоді, що перевірявся, врегульований ст.198 ПК України, відповідно до п.198.3 якої податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пункт 44.1 ст.44 ПК України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

За обставинами справи на підставі договору від 15.07.2016 № 1507-16 ТОВ "Реалбуд-М" поставило на адресу ТОВ "Шляховик-97" протягом серпня-вересня 2016 року порошок мінеральний неактивований у загальній кількості 5 001,65 т. на суму 5 260 654 грн., в т.ч. ПДВ - 876 775,66 грн.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до перевірки надані видаткові, податкові, товарно-транспортні накладні та банківські виписки, оборотно-сальдові відомості по контрагенту ТОВ "Реалбуд-М", платіжні доручення, які підтверджують оплату поставленого товару в повному обсязі (стор.7-22).

Податковий орган не має претензій до правильності складання наданих первинних документів. З матеріалів справи вбачається, що первинні документи, якими оформлені господарські операції з контрагентом-постачальником, містять всі необхідні реквізити, передбачені законодавством для надання їм юридичної доказовості.

Доводи апелянта, які були викладені і в акті перевірки, щодо недоліків договору поставки від 15.07.2016 № 1507-16, а саме не визначення у договорі строку його дії, умови, термін, дату і місце поставки судова колегія вважає непідтвердженими та такими, що не спростовують реальність господарської операції.

Так, зі змісту договору вбачається строк його дії - до 21.12.2016 року (розділ 11 договору), умови поставки - EXW правил "Інкотермс", дата і спосіб поставки товару (маршрут транспортування, вид транспортного засобу визначається покупцем за усною або письмовою заявкою).

Крім того, судова колегія зазначає, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного зазначена господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

На підтвердження руху активів у ТОВ "Шляховик-97", крім оплати поставленого товару, позивач надав докази використання придбаного товару у власній господарській діяльності.

Так, 03.05.2016 позивач уклав з ТОВ "Автомагістраль-Південь" договір поставки, відповідно до умов якого позивачем поставлені вироблені з використанням мінерального порошку, придбаного у т.ч. від ТОВ "Реалбуд-М", суміші асфальтобетонні, асфальтобетон дорожній, аеродромний та щебнево-мастиковий.

Згідно даних з ЄДРПОУ основним видом діяльності ТОВ "Шляховик-97" є виробництво неметалевих мінеральних виробів (23.99) (т.1 а.с.197-208).

В ході розгляду справи судом першої інстанції позивачем надані протоколи підбору (рецепти, за якими виготовляються асфальтобетонні суміші на підставі відповідних ДСТУ), акти переробки, паспорти на асфальтобетон та щебнево-мастичні суміші (документи, які складаються після завантаження автомобіля партією виробленої продукції та фіксують дату складання, виду продукції, її масу, температуру, реквізити відправника, обєкт будівництва, транспортний засіб, на якому здійснено перевезення), а також видаткові накладні щодо передачі виготовленої продукції.

Судова колегія зазначає, що доводи податкового органу про ненадання позивачем доказів використання придбаного товару у власній господарській діяльності, рівно як і не надання сертифікатів відповідності придбаного товару, не підтверджується документально, зокрема, шляхом складання відповідного акту щодо відмови у наданні документів.

Крім того, позивач зазначає, що вказані документи в ході перевірки не вимагались, в звязку з чим не були надані позивачем.

З огляду на дату складання та зміст документів, що підтверджують виготовлення позивачем асфальтобетонних сумішей, та наявність сертифікату відповідності, виданого у 2015 року виробнику мінерального порошку - ТОВ "Скала-Подільський спеціалізований кар'єр" із терміном дії з 24.06.2015 по 23.06.2017 (т.1 а.с.180), судова колегія приходить до висновку, що вони існували під час перевірки.

Висновки податкового органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Реалбуд-М" ґрунтуються на даних податкової інформації про відсутність у ТОВ "Реалбуд-М" трудових ресурсів та виробничих потужностей, що унеможливлювало для вказано підприємства виконання господарських операцій по поставки товару позивачем, а також на ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 17.10.2016 у справі № 568/12890/16-к про вилучення у ТОВ "Шляховик-97" документів, що підтверджують взаємовідносини з ТОВ "Реалбуд-М", в рамках кримінального провадження за фактом створення фіктивних підприємств.

Судова колегія зазначає, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування та податкового законодавства, а тому можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента-постачальника, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є безумовною підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення його права сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

З акту перевірки вбачається, що ТОВ "Реалбуд-М" протягом 2016 року документально відображало в податковому та бухгалтерському обліках фінансово-господарські операції з ТОВ "Шляховик-97" (стор.24 акту перевірки). Також перевіркою встановлено факт покупки ТОВ "Реалбуд-М" порошку мінерального неактивованого в кількості 441,5т, що складає частку від загального обсягу проданого позивачу товару (стор.25 акту перевірки). Але незважаючи на вказані обставини, податковий орган не знайшов підстав для часткового підтвердження реальності поставки товару позивачу.

Неспеціалізована оптова торгівля (46.90) є видом діяльності ТОВ "Реалбуд-М" та передбачає посередницьку діяльність у такій торгівлі.

Посередництво у торгівлі не потребує наявності у контрагента-постачальника спеціального штату, основних засобів та виробничих потужностей. Тому доводи апелянта, що відсутність у контрагента-постачальника умов для ведення господарської діяльності, в т.ч. трудових ресурсів, впливає на спроможність контрагента позивача виконати умови договору поставки, судова колегія вважає непідтвердженими.

З матеріалів справи вбачається, що виробником мінерального порошку є ТОВ "Скала-Подільський спеціалізований кар'єр", що підтверджується сертифікатом відповідності, а тому посередництво у торгівлі між виробником та кінцевим отримувачем товару не вимагало від ТОВ "Реалбуд-М" обов'язкової наявності основних фондів та трудових ресурсів.

Виходячи з наведеного, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, що зумовлює хибність висновків податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства щодо неправомірності формування податкового кредиту та валових витрат по взаєморозрахунках з ТОВ "Реалбуд-М" за період, що перевірявся, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Оскільки на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року ГУ ДФС в Одеській області відстрочено сплату судового збору в розмірі 40 446,35 грн. до ухвалення судового рішення, відповідно до ст.133 КАС України при прийнятті остаточного рішення судовий збір підлягає стягненню з апелянта в дохід Державного бюджету.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () на користь Державної судової адміністрації України (рахунок №0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 40 446,35 (сорок тисяч чотириста сорок шість) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 27 квітня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко