Справа № 564/774/18
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/774/18

02 травня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/774/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до поліцейського СРПП №4 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Петренчука Вадима Андрійовича (м.Костопіль Рівненської області, вул.Коперніка 15) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія НК №947449 від 28.03.2018 року

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2018 року у м.Костопіль на вул.Коперніка відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, поліцейським СРПП №4 Костопільського ВП, винесено постанову серії НК №947449 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 28.03.2018 року у 08:30 год. у м.Костопіль по вул.Коперніка Коротчук Максим Миколайович керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки "ДАФ-TE05XF430", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, порушив вимогу заборонного дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" та здійснив рух в зону дії знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до поліцейського СРПП №4 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Петренчука В.А. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія НК №947449 від 28.03.2018 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що позов не визнає, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що ним було в повній мірі дотримано процедури винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши заперечення відповідача та наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно позовної заяви, 28.03.2018 року ОСОБА_1 рухався автомобілем марки "ДАФ-TE05XF430" дотримуючись правил дорожнього руху України по вул.Бурова. На перехресті з вулицею Коперніка його зупинив поліцейський та після перевірки документів повідомив, що ОСОБА_1 здійснює рух в зоні дії дорожнього знаку "Рух вантажних автомобілів заборонено". На пояснення про те, що по вулиці Бурова відсутній забороняючий рух вантажних автомобілів знак, працівник поліції проігнорував та виніс оскаржувану постанову. Позивач звертає увагу на те, що докази вчинення інкримінованого правопорушення, відсутні. Також, позивач зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови позивачу не було роз'яснено його права і обов'язки.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до заборонного знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" Правил дорожнього руху України, забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В даному випадку, позивачем не доведено обставин, на які він вказує як на підставу своїх позовних вимог.

Водночас, посилання позивача на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення спростовується самою постановою про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої, до зазначеної постанови було додано фотознімок в якості доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачем, вказаний фотознімок не спростовано та суду його не надано.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно приписів ч.5 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху протокол про адміністративне правопорушення не складається навіть у випадку, коли особа оспорює допущене правопорушення та/або адміністративне стягнення, яке на неї накладається.

Доказів допущення особою, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення позивачем не надано.

Посилання позивача про те, що йому не було роз'яснено його права та обов'язки, судом до уваги не приймається, оскільки згідно заперечень відповідача, позивачу були роз'яснені його права та обов'язки. Окрім того, права та обов'язки особи, до якої застосовується адміністративне стягнення, зазначені на звороті самої постанови, про отримання якої позивач поставив особистий підпис.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За результатами судового розгляду адміністративного позову, суд дійшов переконливого висновку, що при винесенні постанови пронакладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідач діяв у межах своїх повноважень, а притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було правомірним.

Враховуючи викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Петренчука Вадима Андрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія НК №947449 від 28.03.2018 року залишити без задоволення.

Постанову серії НК №944749 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ. В. Левчук