Справа № 806/571/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/571/17
УХВАЛА

іменем України

"24" квітня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", третя особа - Дочірнє підприємство "Умань-Агро" , Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Світанок" про визнання протиправним та скасування рішення , -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_2, через свого представника, звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Ружинського відділу Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" про державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 та ДП "Ілліч - ОСОБА_4" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2007 за № 14.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач від свого батька ОСОБА_3 успадкував земельну частку (пай) загальною площею 4,3362 га, в тому числі рілля 3,7322 га кадастровий номер :04:000:0031, сіножаті 0,6040 га кадастровий номер :04:000:0057, які були передані в оренду ВАТ "Уманьферммарш", правонаступником якого є ПАТ "Уманьферммарш". У квітні 2016 року він отримав усну пропозицію від ПСП "Агрофірма "Світанок" щодо переукладання договору оренди, оскільки саме це підприємство використовує земельну частку (пай), отримавши право оренди від СПП "Світанок - плюс", яке, в свою чергу, утворене шляхом виділу із Дочірнього підприємства "Ілліч - ОСОБА_4" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" і передало в якості внеску в статутний капітал право оренди земельних ділянок, належних позивачеві і які нібито орендувало ДП "Ілліч - ОСОБА_4". Договір оренди землі від 10.11.2006, укладено між ДП "Ілліч - ОСОБА_4" та ОСОБА_3 і зареєстровано Ружинським відділом Житомирської регіональної філії центру ДЗК 18.01.2007 за № 14. Позивач вважає, що дії з державної реєстрації договору оренди землі, проведені Ружинським відділом Житомирської регіональної філії центру ДЗК за відсутності законних підстав і повноважень, тому договір оренди землі є таким, що не пройшов державної реєстрації у порядку, встановленому Законом. Отож, рішення про державну реєстрацію цього договору підлягає скасуванню як незаконне.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Ружинського відділу Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" про державну реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 18.01.2007 за №14 договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 та Дочірнім підприємством "Ілліч - ОСОБА_4" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Світанок" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

24.04.2018 року на адресу суду надійшло клопотання від представника ПСП"Агрофірма "Світанок" про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2017 Відділом державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області внесено запис про право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки за кадастровим номером :04:000:0057, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,604 га, та кадастровим номером :04:000:0031, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7322 га, за адресою: Житомирська обл., Ружинський район, с/рада Княжівська.

Наведене підтверджено копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.02.2017 (а.с. 9-10).

Право власності на вказані земельні ділянки перейшло до позивача як спадкоємця за законом ОСОБА_3, право власності останнього на земельні ділянки було засвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку виданим 10.04.2006 Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області серії ЯБ № 731191 та ЯБ № 731605.

10.11.2006 року між Орендодавцем - ОСОБА_3 та Орендарем - Дочірнім підприємством "Ілліч - ОСОБА_4" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" укладено договір оренди землі. За умовами цього договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, що належить Орендодавцю на підставі державних актів ЯБ 731605, ЯБ 731191, та розташовані на території Княжицької сільської ради, для товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір зареєстрований в Ружинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2007 за № 14.

На даний час орендарем за договором оренди землі від 10.11.2006, зареєстрованим в Ружинському відділі Житомирської регіональної філії Центру ДЗК від 18.01.2007 за №14 є ПСП "Агрофірма "Світанок", про що свідчить лист ДП "ОСОБА_4 - Агро" від 13.10.2016 № 762.

Позивач вважаючи, що Ружинський відділ Житомирської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" протиправно здійснив державну реєстрацію договору оренди вказаних земельних ділянок, укладеного між ОСОБА_3 та ДП "Ілліч - ОСОБА_4" ВАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" 18.01.2007 за № 14, звернувся до суду з даним позовом.

Тобто позивачем фактично оспорюється подвійна реєстрація договорів оренди земельної ділянки.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що реєстрація договорів оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам процесуального закону постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року відповідає не повністю та наявні підстави для закриття провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, підставою для проведення оскаржуваної реєстраційної дії став договір оренди землі від 10.11.2016 року, укладений між ОСОБА_3 та Дочірнім підприємством "Ілліч - ОСОБА_4" Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", який був зареєстрований у Державному реєстрі земель 18.01.2015 року.

Однак, на даний час орендарем за договором оренди землі від 10.11.2006, зареєстрованим в Ружинському відділі Житомирської регіональної філії Центру ДЗК від 18.01.2007 за №14 є ПСП "Агрофірма "Світанок".

Аналіз зазначених фактичних обставин справи дає підстави вважати, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про чинність одного із двох договорів оренди земельної ділянки.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції зясовував, який з двох договорів оренди земельної ділянки є чинним, а тому фактично вийшов за межі предметної юрисдикції адміністративного судочинства, визначеної статтею 17 КАС України.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розвязані й питання, повязані з реєстрацією права оренди земельної ділянки, а тому цей спір не повязаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 січня 2017 року у справі № 815/6165/14.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки вчиненню реєстраційних дій передує невирішений спір про право.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 27.03.2018 року у справі №806/1264/16 та постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 396/2550/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04), фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом (Zand v. Austria № 7360/76).

Відповідно до ст. 238 КАС України, суд закриває провадження, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства..

Згідно зі статтею 319 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення з закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 238, 311, 315, 319, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" квітня 2017 р. скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", треті особи: Дочірнє підприємство "Умань-Агро" , Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Світанок" про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Розяснити, що спір може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_1