Справа № 646/8903/17
Суддя: Єжов В. А.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/8903/17
№ провадження 2-а/646/52/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю секретаря Маркової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта роти № 9 батальйону № 4 УПП у м. Харків ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року в провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 26.02.2018 відкрито провадження у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що він не скоював адміністративного правопорушення, за вчинення якого відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення. Вважає, що дії відповідача зі складання постанови є протиправними, а сама постанова незаконною, необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, суд вирішує цю адміністративну справу згідно вимог п. 1 ч.3 ст. 205 КАС України, відповідно до якої якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За відсутності сторін суд проводить судовий розгляд без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладені у статті 286 КАСУ.

Пунктом 3 ст. 293 КУпАП передбачено, що одним з рішень, яке приймає орган при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення є скасування постанови та закриття справи.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАСУ).

Судом встановлено, що постановою серії ЕАА №241130, винесеною поліцейським роти № 9 батальйону № 4 УПП у м. Харкові ДПП ОСОБА_2, було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. В зазначеній постанові зазначено, що 19.12.2017 о 15:13 водій не водій проігнорував вимогу дорожнього знаку 5.1, чим порушив п. 8.4г Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 5 статті 122 цього Кодексу розглядаються органами Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. (ч.2 ст. 222 КУпАП).

Правилами статті 9 КУпАП надано визначення адміністративного правопорушення (проступку) як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена субєктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне визначені приписами статей 283 та 284 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП та п. 2.13 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджені Наказом МВС України від 26.02.2009 № 1217).

19 грудня 2017 року за результатами розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відповідачем було винесено постанову серії ЕАА №241130 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4г ПДР, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

При цьому, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок про дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, який встановлено статтею 279 КУпАП, в тому числі, в частині розяснення позивачу його прав як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обовязок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху передбачено: п. 8.4г дорожні знаки поділяються на: показують обовязкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Разом з тим, у оскаржуваній постанові не вказано, яку конкретно правову норму правило поведінки, встановлене ПДР, було порушено позивачем.

Відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення при зазначених обставинах.

В судовому засіданні встановлено, що при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не було належних, достовірних та достатніх даних про наявність в діях останньої ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача при розгляді адміністративної справи, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за порушення останнім ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу, не відповідали вимогам діючого законодавства, тому є підстави для задоволення позову і скасування оскарженої постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 8, 9, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286, 293 КАС України, ст. ст. 247, 251, 254, 283, 284, п.3 ст.288, п.3 ст.293 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА №241130 від 19.12.17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4г Правил дорожнього руху і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: В.А. Єжов