Справа № 414/856/18
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Справа № 414/856/18

Провадження № 2-а/414/25/2018

м.Кремінна

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

секретар судового засідання Водолазська Т.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Луганської області в особі поліцейського роти 3 батальйону УПП Луганської області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування, закриття провадження у справі,

встановив:

у Кремінський районний суд Луганської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Луганської області в особі поліцейського роти 3 батальйону УПП Луганської області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 518807 від 10.04.2018 р. за ч. 2 ст. 122 КУпАП та її скасування, а провадження у справі закрити, мотивуючи тим, що дана постанова не відповідає вимогам закону. Зазначивши, що відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення, хоча він оспорював допущене порушення, його кваліфікацію і адміністративне стягнення, яке на нього накладено. Окрім того, позивач вказав на позбавленні його частини передбачених ст. 268 КУпАП прав при винесенні оскаржуваної постанови, не надав на ознайомлення докази вчинення правопорушення, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення та розгляді справи у той же день на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача. Разом з тим, зазначив, що дане правопорушення повинно кваліфікуватися за ст. 125 КУпАП, а не ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 20.04.2018 р. було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою і судове засідання призначено на 27.04.2018 р. на 09:00 годину, відповідачу направлено копію ухвали, позовної заяви з копіями доданих до неї документів та повістку про виклик до суду.

У відкритому судовому засіданні позивач у вступному слові підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи лише неправильною кваліфікацією вчиненого правопорушення, зазначивши, що дане правопорушення має кваліфікуватися за ст. 125 КУпАП, а не ч. 2 ст. 122 КУпАП і має бути застосоване попередження та ненаданням на ознайомлення відеозапису вчинення ним правопорушення. Щодо інших підстав та обставин, які вказані в позові, зазначив, що він на них не посилається, як на обґрунтування своїх позовних вимог. Окрім того, зазначив, що не зважаючи на те, що для нього не надійшли відзив відповідача із доданими документами та вони йому не були вручені, і він з ними не ознайомлений, не потребує часу для ознайомлення з ними до розгляду справи по суті та вказав на можливість їх дослідження у даному судовому засіданні.

Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, де окремо зазначено прохання про розгляд справи за його відсутності. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що оскаржувану постанову вважає такою, що складена з дотриманням вимог чинного законодавства та просив адміністративний позов залишити без задоволення, мотивуючи тим, що він 10.04.2018 р., заступивши на чергування з нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку, приблизно о 16 год. 41 хв. в районі міста Рубіжне, перебуваючи на а/т Р66 по провулку Кінцевий, 2, помітив автомобіль марки «Chery A-15 Amulet», д.з. АХ 4638 ВС, водій якого рухався поза населеним пунктом з вимкненими фарами ближнього (дальнього) світла фар. Даний автомобіль був зупинений та позивач пояснив поліцейському обставини скоєння ним адміністративного правопорушення, чим підтвердив свою винуватість у скоєнні ним даного адміністративного правопорушення. Зазначив, що позивач ознайомився із відеозаписом вчинення ним адміністративного правопорушення в повному обсязі. Щодо кваліфікації даного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідач вказує, що при початку руху поза населеним пунктом рівно, як і подальший рух водіїв на механічних транспортних засобах поза населеним пунктом без ввімкнених денних ходових вогнів чи ближнього світла фар є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, відповідальність за яке наступає за ч. 2 ст. 122 КУпАП, так як дане правопорушення є триваючим. Тому, якщо водій транспортного засобу почав рух поза населеним пунктом не ввімкнувши денні ходові вогні або ближнє світло фар, він вже вчинив адміністративне правопорушення і продовжуючи рух в такому режимі, продовжує вчиняти правопорушення. Разом з тим, кваліфікація даного правопорушення за ст. 125 КУпАП, призведе до неоднакової практики щодо притягнення інших порушників до адміністративної відповідальності, у разі початку руху останніми поза населеним пунктом без увімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар. Окрім того, вказав, що вчинив усі дії перед початком розгляду справи по суті та розглянув її у скороченому провадженні на місці вчинення правопорушення, як передбачено КУпАП без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 518807 від 10.04.2018 р. (а.с. 6, 19), винесеної поліцейським роти 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chery A-15 Amulet», номерний знак НОМЕР_1, 10.04.2018 р. о 16 год. 41 хв. в м. Рубіжне, траса Р66, провулок Кінцевий, 2, без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.п. 9.8 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що до останнього застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн. У графі «до постанови додаються» відсутні будь-які записи.

Судом досліджено у відкритому судовому засіданні відеозапис, перенесений на носій DVD-R Verbatim 4,7 gb (ze6253-dvd-j47f4) (а.с.25), наданий із відзивом у справі відповідачем, з якого вбачається, що позивач не заперечує, що рухався без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що позивач обґрунтовує даний позов лише невірністю правової кваліфікації правопорушення та ненадання можливості ознайомлення із відеозаписом вчинення правопорушення, при цьому не заперечуючи вчинення самого порушення, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у звязку із порушенням ним вимог п. 9.8 Правил дорожнього руху, без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

Частиною 1 статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом досліджено диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, яким підтверджується те, що дійсно позивач керував транспортним засобом «Chery A-15 Amulet», д.з. АХ 4638 ВС, поза м.Рубіжне без увімкненого світла фар.

Пунктом 9.8. розділу 9 ПДР передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Згідно з п. 1.10 ПДР денні ходові вогні зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби. Денні ходові вогні це зовнішні світлові прилади. Згідно Правил дорожнього руху вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до їх ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР «Попереджувальні сигнали», а не в розділі 19 ПДР «Користування зовнішніми світловими приладами».

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами денних ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Суд зазначає, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом передбаченим п. 9.1 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» Правил дорожнього руху, відповідно до якого попереджувальними сигналами є: сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; звукові сигнали; перемикання світла фар; увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до пункту 9.2 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, тобто у разі порушення п. 9.2 ПДР, чого у даному випадку встановлено не було.

Твердження відповідача про те, що у вказаній ситуації позивачем допущено порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.122 КУпАП, судом не приймає до уваги, оскільки відповідачем у оскаржуваній постанові зазначено порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, передбачене пунктом 9.8 розділу 9 «Попереджувальні сигнали», натомість, як вже зазначалось, порядок користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлено розділом 19 ПДР, про порушення вимог якого субєкт владних повноважень не зазначає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121-128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Разом з тим, як вбачається із оскаржуваної постанови, місцем скоєння правопорушення вказано «м. Рубіжне, траса Р66, провулок Кінцевий, 2», що збігається із місцем розгляду адміністративної справи, окрім того, у поданому відповідачем відзиві, останній стверджує, що «10.04.2018 р. приблизно о 16 год. 41 хв. в районі м. Рубіжне, перебуваючи на автомобільній трасі Р66 по провулку Кінцевий, 2 було помічено автомобіль марки «Chery A-15 Amulet», д.з. АХ 4638 ВС, водій якого рухався поза населеним пунктом з вимкнутими фарами ближнього (дальнього) світла фар».

З огляду на вказане, у оскаржуваній постанові і у відзиві є взаємовиключні обставини, а саме, місцем скоєння правопорушення вказано «м. Рубіжне, траса Р66, провулок Кінцевий, 2» і у відзиві відповідачем вказано, що місцем вчинення правопорушення є «в районі м. Рубіжне, перебуваючи на автомобільній трасі Р66, по провулку Кінцевий, 2», тобто в межах населеного пункту м. Рубіжне, а не поза ним, разом з тим, у п. 9.8 розділу 9 ПДР передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар, тобто, така вимога діє лише «поза населеним пунктом», при цьому у «суті адміністративного правопорушення, описі обставин, установлених при розгляді справи» зазначено, що «поза населеним пунктом». Разом з тим, із оглянутого відеозапису та пояснень, наданих у суді вбачається, що позивач визнає, що рухався без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, вказуючи, що перед цим випадком завжди рухався із увімкненим ближнім світлом фар, разом з тим, у даному випадку вказав, що «так получилось» і відповідач вперше має застосувати до нього попередження відповідно до ст. 125 КУпАП, що частково вказано і у позові. Разом з тим, з відеозапису судом встановлено і не заперечується позивачем, що він рухався поза населеним пунктом м. Рубіжне, з останнього в сторону міста Кремінна.

Як вбачається із ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити, зокрема: опис обставин, установлених під час розгляду справи, місце вчинення адміністративного правопорушення.

З вищевказаного вбачається, що при розгляді справи відповідачем некоректно вказано місце вчинення правопорушення, що є суттєвим, адже впливає на наявність складу правопорушення, та разом з тим, обовязок встановлення даного факту лежить саме на відповідачі. З огляду на що, суд приходить до висновку про здійснення неналежного розгляду справи, що призвело до зазначення некоректних даних у оскаржуваній постанові.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як вбачається із ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має, зокрема, право знайомитися з матеріалами справи.

З пояснень позивача вбачається, що йому не надано для ознайомлення відеозапис вчинення правопорушення, про огляд якого він клопотав, із відеозапису не встановлено надання для ознайомлення останнього, у звязку з чим, суд не приймає зазначене у відзиві відповідачем пояснення, що з таким відеозаписом позивач був ознайомлений в повному обсязі. З огляду на що, суд встановив порушення порядку розгляду справи про притягнення позивача до адмінітсратиної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії АР № 518807 від 10.04.2018 р. є незаконною та підлягає скасуванню із надісланням справи до поліцейського роти 3 батальйону УПП Луганської області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 на новий розгляд із врахуванням зазначених у рішенні висновків.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про необхідність направлення справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), вимога про закриття провадження не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 122, 139, 205, 242-246, 268-269, 271-272, 286 КАС України, на підставі ст. 55 Конституції України, суд-

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 (92905, м. Кремінна, вул. Центральна, 37 Луганської області, ідентифікаційний код: НОМЕР_2) до управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Луганської області в особі поліцейського роти 3 батальйону УПП Луганської області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 (93100, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8 Луганської області) про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування, закриття провадження у справі задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР № 518807 від 10.04.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнати незаконною та скасувати, а справу надіслати до поліцейського роти 3 батальйону УПП Луганської області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 на новий розгляд.

У задоволенні позовних вимог щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя М.В Панчук