Справа № 263/14912/17
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 р. Справа№263/14912/17

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

14.11.2017 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про:

-визнання неправомірним та скасування Рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 14.11.2017 року №142, про відмову, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в зарахуванні до пільгового стажу роботи, відповідно до п. а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення період трудової діяльності в ПрАТ МК Азовсталь з 07.06.1999 року по 31.07.1999 року та призначенні пенсії відповідно до заяви від 04.08.2017 року згідно до статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення;

- зобов'язання Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2017 року про призначення пенсії відповідно до статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення із зарахуванням до стажу роботи відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду з 07.06.1999 року по 31.07.1999 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він працював на підприємстві ПрАТ «МК Азовсталь», в тому числі й з 22.07.1996року по 31.07.1999року в конвертерному цеху машиністом транспортувальником гарячого металлу, робота на якій, дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Вказує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, яка й надавалась відповідачу з метою призначення пенсії. Разом з тим, стаж роботи в період з 07.06.1999року по 31.07.1999року не був зарахований відповідачем до пільгового стажу, оскільки атестація робочих місць у конверторному цеху на підприємстві за професією машиніста транспортувальника гарячого металлу була проведена 07.06.1994року за №118, а наступна атестація після спливу 5 років - 02.12.1999року за №366. Таким чином, рішення відповідача від 14.11.2017року за №142 про відмову в призначенні пенсії з підстав відсутності пільгового стажу роботи, є протиправним.

Позивач просив задовольнити позов в повному обсязі та розглянути справу без його участі.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на адміністративний позов та письмові заперечення, згідно змісту яких зазначив, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 04.08.2017року про призначення пенсії відповідно до п.2 р. ХV «Прикінцеві положення» Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за нормами ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням відповідача від 14.11.2017року за №142 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, так як атестація робочих місць на підприємстві за період з 07.06.1999року по 31.07.1999року проведена не була, а отже до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку №1, 2 період роботи з 07.06.1999року по 31.07.1999року включено не було.

Зазначене рішення відповідач вважає законним та обґрунтованим, а позовні вимоги позивача не обґрунтованими у звязку з чим просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання призначене на 18.04.2018 року не з'явився, про час та міце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.11.2017 року відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання,ухвалою суду від 28.11.2017 року справу призначено до судового розгляд, ухвалою суду від 19.12.2017 року з урахуванням внесених змін до кодексу адміністративного судочинства України та зміни предметної підсудності справу передано до розгляду Донецькому окружному адміністративному суду, відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 19.12.2017 року, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 року апеляційну скаргу повернуто заявникові.

26.03.2018 року справа надійшла на адресу Донецького окружного адміністративного суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 26.03.2018 року здійснено розподіл справи № 263/14912/17, справу передано до провадження судді Христофорова А.Б.

Ухвалою суду від 27.03.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено судове засідання на 18.04.2018 року.

Згідно п.10 ч.1 ст.4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, встановивши яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до відповідача з заявою від 04.08.2017року, зареєстровану за №1883 про призначення пенсії відповідно до п.2 р. ХV «Прикінцеві положення» Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за нормами ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.16).

Рішенням від 14.11.2017року за №142 відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, так як на момент звернення заявник не має необхідного пільгового стажу, а саме, відповідачем до пільгового стажу не було зараховано період роботи позивача в ПрАТ МК Азовсталь у конверторному цеху за професією машиніста транспортувальника гарячого металлу з 07.06.1999 року по 31.07.1999 року, так як в порушення п.п.4.2 та п.4 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом №383 від 18.11.2005року Міністерства праці та соцполітики України атестація робочих місць на підприємстві за період з 07.06.1999року по 31.07.1999року проведена не була.

Період роботи в ПрАТ МК Азовсталь у конверторному цеху за професією машиніста транспортувальника гарячого металлу з 07.06.1999 року по 31.07.1999 року підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.10-11), довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за №0129/к/879 (а.с.15), довідкою з міся роботи від 15.06.2017року (а.с.17).

Разом з тим, в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за №0129/к/879 вказано, що позивач дійсно працював на підприємстві повний робочий день з 22.07.1996року по 31.07.1999року за посадою машиніста транспортувальника гарячого металлу, та дана професія аттестована згідно з наказами по комбінату за результатами атестації робочих міст №118 від 07.06.1994року, №366 від 02.12.1999року. Також, довідка містить дані про те, що умови праці та характер роботи не змінювався з моменту пуску цеху.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( далі- Закон № 1058-ІV).

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Трудова книжка, відповідно до положення ст.48 КЗпП України, ст.62 Закону № 1788-XIIта згідно п.1 Порядку підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII.

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з пунктів 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року (далі - Порядок), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788 є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 21-183а13, від 10 березня 2015 року № 21-51а15.

Посилаючись на постанову ВСУ від 25.11.2014р. колегія суддів Судової палати в адміністративних справах виходить з того, що відповідно до пункту "б" частини першої ст. 13 Закону №1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівниками, зайняті повний робочий день та інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ і за результатами атестації робочих місць. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою КМУ від 01.08.1992р. №442 та розроблених до неї рекомендаціями. Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим професійним забезпеченням працівників зберігається протягом 50 років, витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників. Отже комплексний аналіз Закону №1788-ХІІ дає підстави вважати, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або додатком до такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року (далі - Порядок), результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно частини четвертої статті 13 Закону № 1788 порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Пунктом "а" статті 100 Закону № 1788 встановлено, що особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п.3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Згідно п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992р. №442, атестація робочих місць проводиться в строки передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до записів у трудовій книзі позивача за спірний період він працював на посаді машиніста транспортувальника гарячого металлу, яка передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Однак, суд наголошує, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи позивача на відповідних посадах незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Проте, суду документи про проведення атестації у період з 07.06.1999року по 02.12.1999року надані не були, протилежного позивачем не доведено, атестація на посаді «машиніста транспортувальника гарячого металлу» по підприємству, на якому працював позивач проведена 07.06.1994 року, а результати наступної чергової атестації затверджено лише наказом по підприємству №366 від 02.12.1999 року, а тому відсутність документів про проведення атестації є перешкодою для підтвердження спеціального стажу роботи.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З вищевказаних мотивів суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення субєкта владних повноважень є таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу, з огляду на що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (, місцезнаходження: 87548, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Зелинського, буд.27-а) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 26.04.2018 року.

Суддя Христофоров А.Б.