Справа № 826/6500/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 квітня 2018 року м. Київ № 826/6500/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
до Кабінету Міністрів України Прем'єр Міністра України Гройсмана Володимира Борисовича
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Прем'єр Міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, в якому просять суд:

1. Визнати протиправними норми Постанови КМ України від 14.03.2018 № 170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» а саме норму - разова допомога учасникам ВВ війни - в розмірі 525 гривень до 05.05.2018 суперечить нормам ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в розмірі 3х мінімальних пенсій) та порушує права учасників ВВ війни інвалідів 1,2 групи позивачів.

2. Зобов'язати відповідачів внести зміни до Постанови КМ України від 14.03.2018 № 170 - разова допомога учасникам ВВ війни до 05.05.2018 в розмірі 1373*3= 4119грн. виконати вимога ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та поновити прямі конституційні права позивачів учасників ВВ війни, інвалідів 1,2 групи.

3. Зобов'язати відповідачів провести перерахунок і виплатити позивачам недоплачені суми разової допомоги в розмірі 3594 грн. кожному.

4. Зобов'язати відповідачів прийняти рішення в порядку ст. 19 Конституції України провести перерахунок та виплати позивачам недоплачені суми разової допомоги до 05.05.2015, 2016, 2017р. в розмірі 3х мінімальних пенсій за віком кожному і виконати рішення суду з 2011р.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

У порушення пункту 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві не зазначено зокрема, власного письмового підтвердження про те, що позивачами не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, у відповідності до пункту 4 та пункту 8 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що, серед іншого, позивачі просять: «… зобов'язати відповідачів прийняти рішення в порядку ст. 19 Конституції України провести перерахунок та виплати позивачам недоплачені суми разової допомоги до 05.05.2015, 2016, 2017р. в розмірі 3х мінімальних пенсій за віком кожному і виконати рішення суду з 2011р».

Проте, суд звертає увагу на те, що позивачами не визначено, яке саме рішення суду вони просять виконати, та до кого саме звернуто дану вимогу.

Більш того, суд зауважує, що в контексті позовних вимог про виконання рішення з 2011 року та проведення виплат недоплачені суми разової допомоги до 05.05.2015, 2016, 2017р. позивачами порушено строк звернення до суду.

Так, за приписами частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, в частині позовних вимог про зобов'язати відповідачів прийняти рішення в порядку ст. 19 Конституції України провести перерахунок та виплати позивачам недоплачені суми разової допомоги до 05.05.2015, 2016, 2017р. в розмірі 3х мінімальних пенсій за віком кожному і виконати рішення суду з 2011р, позивачі фактично стверджують, що їх права порушені з 2011 року, оскільки просять виконати рішення з 2011 року, а також провести відповідні виплати за 2015, 2016, 2017р., при цьому не зазначають, що їм не було відомо про порушення таких прав або існували перешкоди, що унеможливлювали звернення до суду з цими вимогами у строки визначені законом, та відповідно клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом в цій частині позовна заява не містить та доказів на підтвердження поважності таких причин суду не надано.

За приписами частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55.

Так, пункт 5.27 даного стандарту зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Як вбачається з доданих до позовної заяви копій документів, що надані позивачем на підтвердження обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги, такі не засвідчені належним чином у визначеному законодавством порядку.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01601) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху: 1) належним чином оформленої позовної заяви відповідно до положень статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України разом з копією такої заяви для направлення відповідачу із зазначенням: а) конкретизованого змісту позовних вимог стосовно «виконання рішення з 2011 року» та їх обґрунтування у позовній заяві, а також зазначення підстав неможливості звернення до суду з цією вимогою в межах строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску; б) власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; 2) оригіналів або належним чином засвідчених копій, письмових доказів, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.А. Кармазін