Справа № 2034/2-а-1649/10
Суддя: Пілюгіна О. М.
Дата ухвалення: 2010-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 -а-1649/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Пілюгіної О.М.

за участі секретаря Шмулич А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Покотилівка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про визнання неправомірними дій по нездійсненню перерахунку пенсії та зобовязання провести перерахунок пенсій -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання неправомірними дій ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Харківському районі Харківської області про відмову в проведенні перерахунку його пенсій та зобовязання відповідача провести такий перерахунок.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідацією наслідків аварії, його визнано інвалідом II групи. Крім того, на підставі Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону йому призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоровю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами. Але відповідач визначив розмір зазначених пенсій згідно з постановами Кабінету Міністрів України, а не у відповідності до ст. ст. 50,54 Закону України №796-ХІІ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 28 ч.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за якими розмір пенсії по інвалідності II групи цієї категорії має бути встановленим не нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю - в розмірах, не менше 75% мінімальної пенсії за віком, яка не може бути нижчою прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області з заявою про перерахунок пенсій, однак йому відмовлено в цьому. Тому просив визнати відмову в перерахунку призначених пенсій неправомірною та зобовязати відповідача здійснити перерахунок його пенсій з 15 вересня 2009 року.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених у позові та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області до суду не зявився. До суду відповідачем надані заперечення проти позову та клопотання щодо розгляду справи без його представника.

В звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

В своїх запереченнях проти задоволення позову ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області, посилається на те, що позивачу, як інваліду II групи внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, було призначено пенсію та додаткову щомісячну пенсію в мінімальному розмірі відповідно до частини 4 ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Частина 5 та ч.7 ст. 54 зазначеного Закону встановлює, що Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Тому призначення та перерахунки призначених позивачу пенсій провадилось згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 р.№1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету; постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 р. №894, тобто здійснено збільшення на 12%; відповідно до постанови від 27.12.2005 р.№1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також було здійснено перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (пункт 28 розділ II). А після винесення рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, якими визнано неконституційними положення ст. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8,10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України, здійснювалися перерахунки пенсії за постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р.№530 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. №654 Про підвищення пенсійного забезпечення громадян. Вважає, що призначена пенсія не маже бути перерахована на підставі розміру мінімальної пенсії, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки цей Закон закріплює норму, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і яким пенсія призначається згідно з цим Законом.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В судовому засіданні з посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи позивача (а.с.6), довідки МСЕК (а.с.5) встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом ІІгрупи. Положеннями ст. 14 Закону №796-ХІІ його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону України від 06.06.1996р., в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

У ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсій проводиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин позивач має право на призначення щомісячної пенсії як інвалід II групи, щодо якої встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсії по відношенні до позивача, підлягають застосуванню ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, на підставі яких були нараховані та перераховувались пенсії позивачеві оскільки останні суттєво звужують обсяг встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому суд не може прийняти до уваги положення ч.З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний - розмір пенсії за віком, встановлений абзацем першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З ч.З ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону України від 05.10.2006 р. №231-V, вбачається, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1,2, 3,4, з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Частиною першою ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії залежить від нового прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначити пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму відповідачем позивачу повинен проводитися перерахунок пенсії з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р., № Ю-рп/2008 зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 року № 107-Х/І «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано неконституційними.

Оскільки, відповідно до ч,2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 06.06.1996 р. та статтею 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 05.10.2006 р. та

4.1ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Тому суд вважає, що позивач має право на перерахунок призначених основної та додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та проведення виплати недоплаченої пенсії з 15 вересня 2009 року, як про це просить позивач, по день постановлення рішення судом.

Що стосується зобовязання відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, то суд не знаходить для цього підстав, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 86, 161-163,167 Кодексу Адміністративного Судочинства України,

4.2ст. 19, ч.1 ст. 46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст. ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону України від 05.10.2006 р.№231-V, ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України від 28.12.2007р. № 107-//І «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області щодо відмови в перерахунку пенсії.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХП, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, передбаченої ст. 50 Закону України у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058- IV та провести відповідні виплати за період 15 вересня 2009 року по 23 березня 2010 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На постанову протягом 10 днів з дня її проголошення може бути подано заяву про оскарження, після чого протягом 20 днів може бути подано апеляційну скаргу, через Харківський районний суд Харківської області до Апеляційного суду Харківськоїрбласті або в порядку ч.5 ст. 186 Кодексу Адміністративного Судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 25 березня 2010 року.

Суддя ________О.М. Пілюгіна