Справа № 214/2162/17(2-а/214/156/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2018 рокусправа № 214/2162/17(2-а/214/156/17)
головуючий суддя І інстанції - Прасолов В.М.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Іванова С.М.

судді: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2017 року у справі № 214/2162/17 (2-а/214/156/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якому просив, з урахуванням уточненого адміністративного позову:

визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача в частині відмови йому у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 16 серпня 1992 року по 03 червня 1993 року та з 03 серпня 1993 року по 01 січня 1994 року по спеціальності вогнетривника 5-го розряду на гарячих дільницях Криворізького СУ підприємства «Дніпрококсохімремонт»;

зобов'язати відповідача провести зарахування до пільгового стажу його роботи в період з 16 серпня 1992 року по 03 червня 1993 року та з 03 серпня 1993 року по 01 січня 1994 року по спеціальності вогнетривника 5-го розряду на гарячих дільницях Криворізького СУ підприємства «Дніпрококсохімремонт» та провести перерахунок по пенсії.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено повністю.

Визнано протиправними дії та бездіяльність Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, допущені після 01 березня 2017 року, в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу, передбаченого ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду роботи ОСОБА_1 з 16 серпня 1992 року по 03 червня 1993 року та з 03 серпня 1993 року по 01 січня 1994 року по спеціальності вогнетривника 5-го розряду на гарячих дільницях Криворізького СУ підприємства «Дніпрококсохімремонт».

Зобов'язано Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, передбаченого ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», роботу ОСОБА_1 в період з 16 серпня 1992 року по 03 червня 1993 року та з0 3 серпня 1993 року по 01 січня 1994 року по спеціальності вогнетривника 5-го розряду на гарячих дільницях Криворізького СУ підприємства «Дніпрококсохімремонт» та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сдуом першої інстанції було залишено поза увагою те, що позивач не надав довідку, уточнюючу пільговий характер роботи за періоди з 28.03.1988 року по 04.07.1988 року, з 14.08.1990 року по 03.06.1993 року, з 03.08.1993 року по 16.04.1996 року, як і не надано картки обліку відпрацьованого часу.

Позивач - ОСОБА_1, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити останню без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, як законну та обґрунтовану.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 16 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, подавши при цьому поряд з іншими документами, копію трудової книжки та довідки про заробітну плату.

На підставі заяви позивача, йому призначена пенсія на підставі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому стаж, передбачений вказаною нормою визначений як 24 роки 3 місяці. Час роботи позивача з 16 серпня 1992 року по 03 червня 1993 року та з 03 серпня 1993 року по 01 січня 1994 року до пільгового стажу не був включений.

01 березня 2017 року позивач подав заяву до ПФУ, в якій просив зарахувати йому до пільгового стажу працю у період з 16 серпня 1992 року по 03 червня 1993 року та з 03 серпня 1993 року по 01 січня 1994 року. До заяви позивач додав: копію трудової книжки, довідку про роботу за періоди з 28.03.1988 по 04.07.1988; з 14.08.1990 по 03.06.1993 та з 03.08.1993 по 16.04.1996 на посаді вогнетривника в Криворізькому СУ тресту "Дніпрококсохімремонт", виданої архівним відділом виконкому Криворізької міської ради; довідку про заробітну плату за періоди роботи з березня по липень 1988 та з серпня по квітень 1996 від 14.02.2012 №52/32 та № 53/33 та копії особових карток, наказів, переліку робочих місць, картки обліку відпрацьованого часу за 1994-1996 р.

Вказана заява була зареєстрована відповідачем як звернення за Законом України «Про звернення громадян».

15 березня 2017 року позивач отримав від пенсійного органу відповідь № П-29, відповідно до якої позивачу було повідомлено про відмову в зарахуванні до пільгового стажу вказаних періодів роботи. Підставою відмови зазначено те, що позивач не надав довідку уточнюючу пільговий характер роботи за періоди з 28 березня 1988 року по 04 липня 1988 року, з 14 серпня 1990 року по 03 червня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 16 квітня 1996 року на посаді вогнетривника на гарячих дільницях робіт.

Визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 16 серпня 1992 року по 03 червня 1993 року та з 03 серпня 1993 року по 01 січня 1994 року по спеціальності вогнетривника 5-го розряду на гарячих дільницях Криворізького СУ підприємства «Дніпрококсохімремонт», та зобов'язання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова пенсійного органу зарахувати позивачу до його пільгового стажу періодів його роботи з 16 серпня 1992 року по 03 червня 1993 року та з 03 серпня 1993 року по 01 січня 1994 року та на підставі цього перерахувати позивачу розмір пенсії, прийнята в порушення вказаного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, порушує його право на підвищення розміру отримуваної ним пенсії, тому рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачу є неправомірним.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так, згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінету Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановленим раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Відповідно до статті 62 Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Уточнююча довідка з підприємства надається лише у випадку відсутності записів у трудовій книжці.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, праця на яких дає право на отримання пенсії на пільгових умовах» професія та праця вогнетривника відповідно до 4-го розділу пункту 1 підпункт «а» позиція № 11 віднесено до такої, що дає право на призначення державної пенсії на пільгових умовах.

Для призначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються списки № 1 та № 2, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, пільговий стаж при цьому зараховується тільки до 1 січня 1992 р.

Пунктом 5 «Списку робіт і професій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, надано право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зокрема для вогнетривників, зайнятих на гарячих роботах у виробництві чорних і кольорових металів.

01 березня 2017 року позивачем були надані відповідачу копія наказу № 216 від 28 вересня 1992 року про пільгові списки № 1 та № 2, а також копія наказу по підприємству № 86 від 29 квітня 1994 року про підсумки проведеної атестації робочих місць за умовами праці і в п.4 «Переліку» вказано дільницю № 3, посаду вогнетривника віднесено до списку № 1.

Згідно записів, які містяться в наданій відповідачу трудовій книжці позивача, та наданих позивачем до ПФУ додаткових документів, останній працював з 16 серпня 1992 року по 3 червня 1993 року та з 3 серпня 1993 року по 1 січня 1994 року по спеціальності вогнетривника 5-го розряду на гарячих дільницях Криворізького СУ підприємства «Дніпрококсохімремонт».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відповідач безпідставно не взяв до уваги трудову книжку ОСОБА_1, де вказано всі періоди його роботи, та жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо неврахування спірного періоду роботи позивача при розгляді його заяви про призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що позивач звернувся з заявою, в якій просив зарахувати додатковий пільговий стаж з 01 березня 2017 року, надавши при цьому всі необхідні для цього документи. Зміст цієї зави безумовно свідчив, що позивач виявив свою волю на зарахування додаткового пільгового стажу та перерахунок розміру пенсії і не допускав іншого її тлумачення.

Відповідно до п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Як передбачено вказаною нормою, орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як передбачено п 4.10. вказаного Порядку, не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням.

Таким чином, розгляд заяви позивача, яку він подав 01 березня 2017 року у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», суперечить вимогам вказаного Закону, адже остання не була спрямована на поліпшення діяльності ПФУ, викривання недоліків в його роботі, оскаржування дій посадових осіб, а була направлена саме на перерахунок розміру пенсії.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов, визнав протиправними як дії, так і бездіяльність відповідача щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу позивачу, в той час, як в даному випадку жодна бездіяльність пенсійним органом проявлена не була, адже за наслідками розгляду поданої ОСОБА_1 заяви було надано відповідь у відповідності до приписів Закону України "Про звернення громадня" про відсутність, на думку відповідача, підстав для здійснення такого зарахування, правова оцінка якій була надана вище.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для зміни судового рішення у відповідності до ч. 4 ст. 317 КАС України, виключивши з абзацу другого резолютивної частини постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2017 року у справі № 214/2162/17(2-а/214/156/17) слова "та бездіяльність".

Крім того, суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного рішення дійшов вірного висновку про наявність підстав для перерахунку розміру пенсії позивачу з часу звернення останнього за відповіним перерахунком, а саме з 01 березня 2017 року, що відповідає також вимогам статті 45 Закону № 1058, разом з тим, не вказав про зобов'язання здійснення такого перерахунку у резолютивній частині рішення, з огляду на що абзац третій резолютивної частини постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2017 року у справі № 214/2162/17(2-а/214/156/17) підлягає доповненню словами "з 01 березня 2017 року".

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 315, ч.4 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2017 року у справі № 214/2162/17(2-а/214/156/17) - змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини слова "та бездіяльність" та доповнивши абзац третій резолютивної частини словами "з 01 березня 2017 року".

В решті постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2017 року у справі № 214/2162/17(2-а/214/156/17) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку у відповідності до приписів ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко