Справа № 826/1789/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2018 року № 826/1789/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про зобов'язання вчинити дії, скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач-1), Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач-2) в якому просить:

скасувати податкові повідомлення - рішення від 17 листопада 2017 року № та № ;

зобов'язати Державну фіскальну службу України повернути надміру утримані (сплачені) суми податків та зборів, згідно поданої позивачем декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, а саме: по податку на доходи фізичних осіб - 30 356,89 грн та по військовому збору - 2529,74 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

За результатом усунення недоліків 16 лютого 2018 року, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/1789/18, призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження. Сторін зобов'язано надати пояснення та відзив, із доказами на їх підтвердження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки контролюючого органу про заниження загального річного оподаткованого доходу у вигляді інвестиційного прибутку за 2016 рік не обґрунтовані, оскільки відповідачем не враховано інвестиційні витрати відповідно до договорів купівлі-продажу.

14 березня 2018 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) надійшли від Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відзив на позовну заяву із додатками.

Доводи відповідача, викладені в письмових відзивах на позовну заяву, співпадають з висновками акта перевірки.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 17 листопада 2017 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170, підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170, абз. Б пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 12 075,98 грн, в тому числі: 9820,78 грн за основним податковим зобов'язанням, 2455,20 грн - за штрафними санкціями.

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 17 листопада 2017 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення підпунктів 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір на суму 1023 грн, в тому числі: 818,40 грн - за основним платежем, 204,60 грн - за штрафними санкціями.

Зазначені податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі висновків акту перевірки від 06 жовтня 2017 року № 1896/26-15-42-02-12/НОМЕР_3 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку від продажу цінних паперів ПАТ "ЗНКІФ "Синергія-4", ПАТ "ЗНКІФ "Синергія-5", ЗНПІФ "Інвестиційний капітал - Фонд облігацій", ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення ОСОБА_1, а саме:

підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170, підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170, абз. Б пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, заниження загального річного оподаткованого доходу у вигляді інвестиційного прибутку за 2016 рік на суму 503 349,89 грн, відповідно заниження суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік на 9820, 78 грн;

підпунктів 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України ОСОБА_1 не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір у розмірі 818,40 грн з оподаткованого доходу за 2016 рік у вигляді інвестиційного прибутку.

Заперечення позивача від 03 листопада 2017 року залишені без задоволення, висновки акту перевірки - без змін згідно листа Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 14 листопада 2017 року № 18642/Р/26-15-42-02-19.

За результатом адміністративного оскарження, податкові повідомлення - рішення від 17 листопада 2017 року № та № - залишені без змін, скарги - без задоволення (копія рішення ДФС України від 24 січня 2018 року № 1092/Р/99-99-11-02-01-14 міститься в матеріалах справи).

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить із наступних міркувань.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об'єктом оподаткування резидента, зокрема, є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно із пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпункт 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлює, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Особливості оподаткування інвестиційного прибутку визначені у пункті 170.2 статті 170 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту 170.2.1 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

За правилами, визначеними підпунктом 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Інвестиційний актив, подарований платнику податку чи успадкований платником податку, вважається придбаним за вартістю, що дорівнює сумі державного мита та податку з доходів фізичних осіб, сплачених у зв'язку з таким даруванням чи успадкуванням.

Підпункт 170.2.6 пункту 170.2 статті170 Податкового кодексу України встановлює, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абзаці першому пункту 29 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що до складу інвестиційного прибутку включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Як встановлено в акті перевірки інвестиційний прибуток ОСОБА_1 від операцій з інвестиційними активами з ТОВ "Інвестиційний капітал Україна" в 2016 році склав 448 790 грн; з ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-5" - склав 22 996,60 грн; з ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-4" - склав 31 563,29 грн.

Перевіркою визначено інвестиційний прибуток позивача за 2016 рік у загальній сумі 54559,89 грн, який підлягає включенню до загального оподаткованого доходу платника податку.

Такі висновки контролюючого органу гуртуються на наступній податковій інформації:

-ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-5" в податковому розрахунку за формою 1-ДФ за 4 квартал 2016 року відображено інформацію про нарахований дохід у вигляді інвестиційного доходу у сумі 22 96,60 грн за ознакою "112" фізичній особі ОСОБА_1. Згідно листа ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-5" від 18 липня 2017 року (копія міститься в матеріалах справи), 21 жовтня 2016 року позивачем пред'явлено до викупу 10 акцій ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-5" номінальною вартістю кожної 10000 грн. Викуп акцій товариства здійснювався за ціною яка станом на 20 липня 2017 року складала 2299,66 грн за 1 акцію, тому нарахований дохід фізичній особі ОСОБА_1 склав 22990,66 грн. Перерахування грошових коштів здійснено 06 лютого 2017 року шляхом банківського переказу згідно платіжного доручення від 06 лютого 2017 року № 52;

- ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-4" в податковому розрахунку за формою 1-ДФ за 4 квартал 2016 року відображено інформацію про нарахований дохід у вигляді інвестиційного доходу у сумі 31 563,29 грн за ознакою "112" фізичній особі ОСОБА_1. Згідно листа ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-4" від 12 липня 2017 року (копія міститься в матеріалах справи), позивачем пред'явлено до викупу 11 акцій ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-4" номінальною вартістю кожної 10000 грн. Викуп акцій товариства здійснювався за ціною яка станом на 18 травня 2017 року складала 2869,39 грн за 1 акцію, тому нарахований дохід фізичній особі ОСОБА_1 склав 31563,29 грн. Перерахування грошових коштів здійснено 06 лютого 2017 року шляхом банківського переказу згідно платіжного доручення від 02 грудня 2017 року № 175;

- ТОВ "Інвестиційний капітал Україна" в податковому розрахунку за формою 1-ДФ за 1 квартал 2016 року відображено інформацію про нарахований дохід у вигляді інвестиційного доходу у сумі 448 790,00 грн за ознакою "112" фізичній особі ОСОБА_1. Згідно листа ТОВ "Інвестиційний капітал Україна" від 13 липня 2017 року (копія міститься в матеріалах справи), позивачем пред'явлено до викупу 375 іменних інвестиційних сертифікатів ЗКНКІФ "Інвестиційний капітал - Фонд облігацій" ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" за договором купівлі-продажу цінних паперів від 09 березня 2016 року № 788/2016-БВ, відповідно до якого ціна продажу за 375 штук інвестиційних сертифікатів складає 1 886 955,00 грн. Перерахування грошових коштів здійснено шляхом банківського переказу.

Відповідно до акту перевірки, на підтвердження понесених інвестиційних витрат, позивачем надано наступні договори:

-договір купівлі-продажу від 26 травня 2014 року № 2665/2014-БВ, відповідно до яких 27 травня 2014 року ОСОБА_1 придбав та оплатив 55 штук іменних інвестиційних сертифікатів ЗКНКІФ "Інвестиційний капітал - Фонд облігацій" ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна". Сума понесених витрат (сплачених коштів) складає 138 512 грн;

- договір купівлі-продажу від 03 березня 2015 року № 902/2015-БВ розрахунковий документ від 04 березня 2015 року, відповідно до яких 04 березня 2015 року ОСОБА_1 придбав та оплатив 205 штук іменних інвестиційних сертифікатів ЗКНКІФ "Інвестиційний капітал - Фонд облігацій" ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна". Сума понесених витрат (сплачених коштів) складає 800814,05 грн;

- договір купівлі-продажу від 21 вересня 2015 року № 3155/2015-БВ розрахунковий документ від 23 вересня 2015 року, відповідно до яких 23 вересня 2015 року ОСОБА_1 придбав та оплатив 115 штук іменних інвестиційних сертифікатів ЗКНКІФ "Інвестиційний капітал - Фонд облігацій" ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна". Сума понесених витрат (сплачених коштів) складає 498838,95 грн.

Таким чином, інвестиційні витрати, пов'язані з придбанням іменних інвестиційних сертифікатів ЗКНКІФ "Інвестиційний капітал - Фонд облігацій" ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна", від продажу яких в 2016 році отримано інвестиційний дохід фізичною особою ОСОБА_1 складають 1 438 165,00 грн, які враховані ТОВ "Інвестиційний капітал Україна" при розрахунку інвестиційного прибутку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що при визначенні інвестиційних витрат відповідачем не враховано витрати на придбання інвестиційних активів, а саме: акцій ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-4" та ПАТ "ЗКНКІФ "Синегрія-5" на суми 100 500 грн та 122 709,29 грн.

Матеріали справи свідчать, що 03 листопада 2017 року, позивачем подані до Головного управління ДФС у місті Києві заперечення із обґрунтуванням інвестиційних витрат та докази на їх підтвердження, зокрема, надано копію договору купівлі-продажу від 23 листопада 2007 року № 5186 ЛТД-Б, акту від 26 листопада 2007 року до договору купівлі-продажу від 23 листопада 2007 року № 5186 ЛТД-Б, сертифікату акцій серії SP № 322 (код випуску UA), виписки з реєстру власників іменних цінних паперів від 26 листопада 2007 року, договору купівлі-продажу № 2755ЛТД-Б від 27 серпня 2007 року, акту від 29 серпня 2007 року до договору купівлі-продажу № 2755ЛТД-Б від 27 серпня 2007 року, сертифікату акцій серії SA №1775 (код випуску цінних паперів UA 9), виписки з реєстру власників іменних цінних паперів від 29 серпня 2007 року, витяг з державної БД SMIDA щодо зміни назви юридичних осіб за кодами та 35031362 відповідно.

Відповідно до вказаних документів, судом встановлено, що позивачем придбано у ТОВ "Кінто, ЛТД" 10 акцій загальною вартістю 100 500 грн (договір купівлі-продажу від 23 листопада 2007 року № 5186 ЛТД-Б) та 11 акцій загальною вартістю 122 709,29 грн.

В свою чергу, матеріали справи свідчать, що вищевказані договори контролюючим органом не враховані при проведенні перевірки та при розгляді заперечень позивача на акт перевірки.

Згідно акту перевірки, інвестиційний дохід позивача за 2016 рік склав 1 941 514,89 грн (що позивачем не заперечується). Втім, враховуючи вищезазначені договори купівлі-продажу, які підтверджують інвестиційні витрати на суму 223 209, 29 грн, інвестиційний прибуток позивача складав 280 140, 60 грн, відповідно до якого позивачем сплачено податок на доходи фізичних осіб, що в свою чергу не спростовується висновками акту перевірки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб згідно з податковим повідомленням-рішенням від 17 листопада 2017 року № та нарахування військового збору згідно податкового повідомлення - рішення від 17 листопада 2017 року № є таким, що не відповідає чинному законодавству.

Суд звертає увагу, що оскільки Податковий кодекс України не визначає обов'язкового переліку документів, які можуть підтверджувати вартість інвестиційного активу, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, на думку суду, надані позивачем документи (копії договору купівлі-продажу від 23 листопада 2007 року № 5186 ЛТД-Б, акту від 26 листопада 2007 року до договору купівлі-продажу від 23 листопада 2007 року № 5186 ЛТД-Б, сертифікату акцій серії SP № 322 (код випуску UA), виписки з реєстру власників іменних цінних паперів від 26 листопада 2007 року, договору купівлі-продажу № 2755ЛТД-Б від 27 серпня 2007 року, акту від 29 серпня 2007 року до договору купівлі-продажу № 2755ЛТД-Б від 27 серпня 2007 року, сертифікату акцій серії SA №1775 (код випуску цінних паперів UA 9), виписки з реєстру власників іменних цінних паперів від 29 серпня 2007 року, витяг з державної БД SMIDA щодо зміни назви юридичних осіб за кодами та 35031362 відповідно) є достатніми доказами, що підтверджують понесення інвестиційних витрат позивачем у 2016 році.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України визначено, що платники податку зобов'язані, зокрема, вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку; отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Суд звертає увагу, що у відповідності до зазначеної правової норми платник податку не зобов'язаний подавати разом із податковою декларацією відповідні підтверджуючі документи, а повинен лише вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, та отримувати і зберігати протягом строку давності, документи первинного обліку.

Якщо під час перевірки у відповідача виникли сумніви у підтвердженні відповідних сум витрат на придбання позивачем інвестиційного активу, він міг вимагати надання необхідних документів, для підтвердження достовірності даних податкової декларації.

Разом з тим, відповідно пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України уразі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Відповідно до пункту 86.4 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, в разі незгоди із висновками акту перевірки, заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Таким чином, в разі неподання документів на запит контролюючого органу, останній вчиняє відповідний запис у акті перевірки, при цьому, платник податків наділений правом подання до контролюючого органу заперечень на акт перевірки із відповідними додатковими документами.

Як встановлено судом, 03 листопада 2017 року, позивачем подані до Головного управління ДФС у місті Києві заперечення із обґрунтуванням інвестиційних витрат та доказів на їх підтвердження, зокрема, надано копію договору купівлі-продажу від 23 листопада 2007 року № 5186 ЛТД-Б, акту від 26 листопада 2007 року до договору купівлі-продажу від 23 листопада 2007 року № 5186 ЛТД-Б, сертифікату акцій серії SP № 322 (код випуску UA), виписки з реєстру власників іменних цінних паперів від 26 листопада 2007 року, договору купівлі-продажу № 2755ЛТД-Б від 27 серпня 2007 року, акту від 29 серпня 2007 року до договору купівлі-продажу № 2755ЛТД-Б від 27 серпня 2007 року, сертифікату акцій серії SA №1775 (код випуску цінних паперів UA 9), виписки з реєстру власників іменних цінних паперів від 29 серпня 2007 року, витяг з державної БД SMIDA щодо зміни назви юридичних осіб за кодами та 35031362 відповідно, проте вказані доводи не були враховані контролюючим органом при розгляді заперечень позивача.

Щодо вимоги про зобов'язання ДФС України повернути надміру утримані (сплачені) суми податків та зборів, згідно поданої позивачем декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, а саме: по податку на доходи фізичних осіб - 30 356,89 грн та по військовому збору - 2529,74 грн, суд зазначає, що чинним законодавством визначено порядок повернення надміру сплачених податків, в свою чергу, матеріали справи не містять відповідних звернень позивача до контролюючого органу із аналогічними вимогами, а тому права та інтереси позивача не є порушеними, позов в цій частині є передчасним та задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 (03039, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у місті Києві (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) від 17 листопада 2017 року № та № .

3. В решті вимог відмовити.

4.Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (03039, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань згідно квитанції від 14 лютого 2018 року № 1072554.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова