Справа № 820/2129/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 р. № 820/2129/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про перерахунок пенсійних виплат,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання пенсіонером нових документів та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 20.05.2017 в розмірі який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації в розмірах зазначених у довідці Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" про суму щомісячних основних, додаткових і одноразових видів грошового забезпечення та індексації ОСОБА_1 за період з 01.05.2015 по 30.04.2017 від 09.02.2018 № 255 - протиправними;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 20.05.2017 перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації в розмірах зазначених у довідці Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" про суму щомісячних основних, додаткових і одноразових видів грошового забезпечення та індексації ОСОБА_1 за період з 01.05.2015 по 30.04.2017 від 09.02.2018 № 255;

- подати протягом п'ятнадцяти днів, з дня набрання судовим рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.02.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, однак відповідачем протиправно не вчинено дій по перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації в розмірах зазначених у довідці Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" від 09.02.2018 № 255. З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 30.03.2018 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

13 квітня 2018 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби. Крім того, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 вже звертався з аналогічними позовними вимогами до Жовтневого районного суду м. Харкова, а, отже, є рішення суду, що набрало законної сили, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову. З огляду на зазначене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

16 квітня 2018 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, дана справа згідно вимог частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України може розглядатися виключно за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника кафедри Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківській політехнічний інститут" та отримував у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації, що підтверджується грошовим атестатом серії ЗУ № 174606.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 16.05.2017 № 327 позивач був звільнений з військової служби у Збройних Силах України.

Позивач є військовим пенсіонером, має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Під час звільнення зі служби Військовим інститутом танкових військ НТУ "ХПІ" надано позивачу довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 19.05.2017 № 715.

Однак, вказана довідка не містила відомостей про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової допомоги при звільненні, які позивач отримував під час служби.

На підставі вищезазначеної довідки та подання Харківського обласного військкомату від 29.05.2017 №3186, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протоколом від 20.05.2017 призначено позивачу пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Так, при оформленні документів для призначення пенсії Військовий інститут танкових військ НТУ "ХПІ" не зазначив в довідці про додаткові види грошового забезпечення від 19.05.2017 № 715 відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію які позивач отримував під час проходження військової служби, з яких було утримано та сплачено єдиний соціальний внесок.

09 лютого 2018 року Військовий інститут танкових військ НТУ "ХПІ" надав ОСОБА_1 нову довідку № 225, в якій зазначені відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію.

14 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення яке позивач отримував під час військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації розмір яких зазначений у довідці Військового інституту танкових військ НТУ "ХПІ" від 09.02.2018 № 225.

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не вчинено дій щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі вищезазначеної довідки, що і слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За вимогами частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329).

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Зазначеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Щодо правової позиції відповідача з приводу того, що індексація не є постійною виплатою, а залежить від індексу споживчих цін, то суд зазначає наступне.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності, а тому позиція вищезазначене позиція відповідача судом до уваги не приймається.

З правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

За змістом пункту 17 статті 11 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) військовослужбовці підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Частиною другою статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Також, Закон України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

Отже, з правового аналізу вказаних норм права випливає, що військовослужбовці підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Підсумовуючи вищезазначене, суд також зазначає, що врахування видів грошового забезпечення залежить від того чи сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Якщо такі внески сплачувалися, то пенсіонер має право на включення у розрахунок пенсії грошового забезпечення, з якого такі внески утримані.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, нараховувались та виплачувались ОСОБА_1, та відповідно до вимог чинного законодавства є обов'язкова сплата страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а отже зазначені суми мають бути враховані при визначенні розміру пенсії позивача. Доказів, на спростування вищезазначеного відповідачем до суду не надано.

Отже, оскільки додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є додатковими видами грошового забезпечення та з них сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, то вони відповідно входять до складу грошового забезпечення позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії позивача мають бути враховані вказані види грошового забезпечення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління ПФУ від 30 січня 2001 року № 3-1 (далі Порядок подання документів).

Відповідно до пункту 4 Порядку подання документів заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності його законним представником за місцем проживання.

Відповідно до статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" рішення про відмову в призначенні пенсії або її перерахунку, зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах, порушення строків і заниження розмірів пенсії може бути оскаржено до вищих органів або до суду.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ. Водночас, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган ухвалює рішення, зокрема, про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії. Рішення про відмову із зазначенням причини орган ПФУ видає (надсилає) заявникові.

Суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке полягає у тому, що останній, в силу національного законодавства, має право на перерахунок та виплату пенсії в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації в розмірах зазначених у довідці Військового інституту танкових військ НТУ "ХПІ" від 09.02.2018 № 225 про додаткові види грошового забезпечення та одноразові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував за останні 24 місяці перед звільненням, та з яких були сплачені та нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 пенсія виплачувалась, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині перерахунку та виплати пенсії в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації в розмірах зазначених у довідці Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" від 09.02.2018 № 255 з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказана правова позиція також узгоджується з позицією Верхового суду України, яка викладена в постановах від 06.02.2018 по справі № 761/28228/15-а та від 28.02.2018 по справі № 522/9660/16-а.

Щодо посилань представника відповідача на те, що ОСОБА_1 вже звертався з аналогічними позовними вимогами до Жовтневого районного суду м. Харкова, а, отже, є рішення суду по справі № 639/4785/17, що набрало законної сили, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову суд не приймає до уваги виходячи із наступного.

Суд зазначає, що на час прийняття рішення Жовтневим районним судом м. Харкова від 12.01.2018 по справі № 639/4785/17 Національний технічним університетом "Харківський політехнічний інститут" ще не було видано ОСОБА_1 довідку про суму щомісячних основних, додаткових і одноразових видів грошового забезпечення та індексації від 09.02.2018 № 255, а тому суд приходить до висновку, що наявні інші підстави та обставини, що спонукали ОСОБА_1 звернутись до суду із даним позовом.

Суд також не приймає до уваги посилання представника відповідача у відзиві на одноразову грошову допомогу при звільненні, оскільки вказана допомога не є предметом розгляду даної справи.

Щодо посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, якою встановлено новий порядок перерахування та виплати пенсій особам, які звільнені з військової служби та, як наслідок, відсутність предмету спору, суд зазначає про наступне.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Слід зауважити, що Постанова № 103 прийнята після виникнення спірних правовідносин та погіршує становище позивача в частині строків виплати належної йому пенсії, а відтак, не підлягає застосуванню судом у спірних правовідносинах при прийнятті цього рішення.

Суд надає оцінку тим правовідносинам, які виникли до звернення особи з позовом, відхиляючи ті, що виникли в процесі розгляду справи.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на Постанову №103 а тому, не вбачає підстав для відмови у позові з наведених у відзиві мотивів.

Окремо суд зазначає, що на день розгляду даної справи по суті та прийняття рішення, жодних доказів здійснення перерахунку пенсії позивачу або її виплати, на виконання Постанови № 103, відповідачем не надано, при цьому спірні правовідносини виникли не у зв'язку із збільшенням розмірів грошового забезпечення (окладу, премії тощо), а у зв'язку із поданням позивачем додаткових документів, що підтверджують отримання позивачем грошового забезпечення під час проходження військової служби, яке не було враховано органом ПФУ при призначенні пенсії. Відтак відсутні підстави вважати, що права позивача не порушені.

Відтак, враховуючи, що позивач звернувся у лютому 2018 року, а пенсія йому була призначена 20.05.2017, тобто в межах строку, встановленого статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та враховуючи, що такий перерахунок не проведено з вини державних органів, саме з цього часу необхідно здійснити перерахунок.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання постанови суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов'язковості судових рішень та відсутності об'єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код 14099344) перерахунок пенсійних виплат - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання пенсіонером нових документів та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 20.05.2017 в розмірі який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації в розмірах зазначених у довідці Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" про суму щомісячних основних, додаткових і одноразових видів грошового забезпечення та індексації ОСОБА_1 за період з 01.05.2015 по 30.04.2017 від 09.02.2018 № 255.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 20.05.2017 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації в розмірах зазначених у довідці Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" про суму щомісячних основних, додаткових і одноразових видів грошового забезпечення та індексації ОСОБА_1 за період з 01.05.2015 по 30.04.2017 від 09.02.2018 № 255 з урахуванням раніше виплачених сум.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин