Справа № 804/187/1402/17-к
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2018 року Справа № 804/187/1402/17-к
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Позивач звернулася до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області № 710-28/VІІ від 20.06.2017 року «Про скасування Рішення від 31 жовтня 2012 року № 599-32/VІІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки», а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення відповідача про скасування рішення від 31 жовтня 2012 року № 599-32/VІІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки» у звязку із невідповідністю генеральному плану забудови села Єлизаветівка є протиправним. Оскільки органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Про розгляд та прийняття спірного рішення їй не було повідомлено, вона заперечує проти зміни чи припинення зазначених правовідносин, а тому просила суд позов задовольнити.
Ухвалою суду від 26.01.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
На виконання вимог ухвали суду відповідач 26.02.2018 року надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач самовільно вирішила розмістити свій огород на цій земельній ділянці. Отже відповідач не може нести відповідальність за правові наслідки, що виникли між позивачем та організацією ТОВ «Геоленд 2000» щодо виконання договору на виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки, укладеного між ними 25.11.2016 року. Дії позивача мають ознаки самозахоплення земельної ділянки, що карається чинним законодавством з відшкодуванням завданих збитків. З метою недопущення зловживань позивача і недопущення самозахоплення земельних ділянок вищезгадане рішення сесії було скасовано спірним рішенням сесії від 20.06.2017 року №710-28/7.
Враховуючи викладене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити, оскільки рішення Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області №710-28/VІІ від 20.06.2017 року «Про скасування Рішення від 31 жовтня 2012 року №599-32/VІІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки» є цілком законним та вірним.
Позивач надала до суду 06.03.2018 року відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач зазначає відсутність обґрунтування вибору земельної ділянки, посилаючись на ч.6 ст.118 Земельного кодексу України. Однак, всі необхідні матеріали надавалися разом із заявою до землевпорядника сільської ради та розглядалися постійною комісією Єлизаветівської сільської ради з питань земельних ресурсів, благоустрою, будівництва та охорони навколишнього природного середовища. Рішення сесії Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 31.10.2012 року № 599-32/6 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності земельної ділянки прощею 0,08 га для ведення особистого селянського господарства в селі Єлизаветівка по 1 Ленінському провулку прийняте відповідно до норм законодавства України.
Відповідачем 13.03.2018 року подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позов, де зазначено, що ним в якості доказів додано матеріали звернення позивача до сільської ради щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації від 2012 року, які не містять будь-яких графічних матеріалів. В свою чергу позивачем не надано доказів надання сільраді графічних матеріалів. Тобто її заява не відповідала нормам Земельного Кодексу і не підлягала задоволенню. Обґрунтування вибору земельної ділянки відсутнє, а отже доводи позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
З матеріалів справи видно, що Рішенням Єлизаветівської сільської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки» від 31.10.2012 року № 599-32/VI позивачу ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки, площею 0,08 га, для ведення особистого селянського господарства в селі Єлизаветівка, 1-й Калиновий провулок (у минулому - 1-й Ленінський). Гр. ОСОБА_1 звернутись в ліцензовану землевпорядну організацію для замовлення розробки проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки /п.2 рішення/. Гр. ОСОБА_1 погодити проект відведення земельної ділянки з комісією з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою та подати його для затвердження до Єлизаветівської сільської ради /п.3 рішення/. Приступати до використання земельної ділянки без документу, що посвідчує право власності земельної ділянки, забороняється /п.4 рішення/. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну депутатську комісію з питань земельних ресурсів, благоустрою, будівництва та охорони навколишнього природного середовища /п.5 рішення/.
На підставі відповідного рішення позивач, як набувач земельної ділянки, 25.11.2016 року замовила розробку проекту землеустрою, щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності земельної ділянки у ліцензованій землевпорядній організації ТОВ «ГЕОЛЕНД 2000», договір № П25112016/1-П.
26.06.2017 року Єлізаветівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області своїм рішенням за №710-28/VII від 20.06.2017 року скасувала своє попереднє рішення від 31.10.2012 року №599-32/VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки», яким позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки у звязку з невідповідністю генеральному плану забудови села Єлизаветівка.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, порядок одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності врегульований у статті 118 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. №2768-ІІІ.
Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Так, судом встановлено, що відповідач своїм рішенням «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки» від 31.10.2012 року № 599-32/VI надала позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки.
Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Рішенням Конституційного суду у справі №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, ч.1, 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого) дано офіційне тлумачення наведених положень стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування.

У цьому рішенні Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Згідно з абз.1 п.4 рішення Конституційного Суду від 16.04.2009 року №7-рп/2009 органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних актів належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, зверненні до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, рішення Єлизаветівської сільської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки віднесено виключно до категорії ненормативних актів.

За таких обставин, відповідачем прийнято оскаржуване рішення №710-28/VII від 20.06.2017 року «Про скасування Рішення від 31 жовтня 2012 року № 599-32/VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки» а отже, фактично, відповідач, як орган місцевого самоврядування, своїм рішенням скасував своє попереднє рішення, яке стало підставою для виникнення правовідносини, повязаних з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а в даному випадку, субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. А отже спірне рішення не відповідає нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 640 грн., що документально підтверджується квитанцією №2 від 20.12.2017 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 640 грн. підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області №710-28/VІІ від 20.06.2017 року «Про скасування Рішення від 31 жовтня 2012 року № 599-32/VІІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності земельної ділянки».

Присудити здійснені ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя ОСОБА_2