Справа № 819/532/18
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/532/18

25 квітня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. за участю секретаря судового засідання Гавіловської Х.М., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Бучацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у призначенні їй пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та зобовязати відповідача здійснити призначення та виплату їй пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з дати звернення 31.01.2018.

Ухвалою суду від 26.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач скористався своїми правами передбаченим статтями 162-164, 262 КАС України, подав відзив на позовну заяву 03.04.2018 та клопотання про призначення у справі судового засідання з повідомленням (викликом сторін).

Суд ухвалою від 04.03.2018 призначив у справі судове засідання.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.12.2014 вона звернулась до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою у якій просила перевести перерахунок (призначення їй пенсії) відповідно до Закону України «Про державну службу», однак відповідачем їй було відмовлено у призначенні такої пенсії, оскільки у неї немає необхідного стажу державної служби.

Позивач вважає таку відмову незаконною, зазначає, що була прийнята з працювала на державній службі (Бучацькій податковій інспекції (адміністрації) з 05.01.1994 по 31.10.2014 на різних посадах, а 13.01.1995 прийняла присягу державного службовця. Всі відрахування із заробітної плати проводилися як державному службовцю, вона сплачувала страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначила, що стаж державної служби ОСОБА_1 становить 1 рік 11 місяців 6 днів в період роботи з 17.04.1984 по 28.10.1985 в Бучацькій районній інформаційно-обчислювальній станції та Державній податковій інспекції (адміністрації) з 05.01.1994 по 31.10.2014 та якого недостатньо для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 05.01.1994 по 31.10.2014 обіймала різні посади в державній податковій інспекції (адміністрації) на посадах: інспектора, головного інспектора, старшого державного податкового ревізора-інспектора, їй присвоювались спеціальні звання: інспектор податкової служби ІІІ рангу, інспектора податкової служби ІІ рангу, ХІІІ ранг державного службовця, спеціальне звання інспектор податкової та митної справи І рангу. 28.11.2014 звільнена за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Дані обставини встановлені судом із записів трудової книжки позивачки №0201838 (аркуш справи 11-15).

ОСОБА_1 01.12.2014 звернулась до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із письмовою заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну служби».

Листом від 09.02.2018 №480/02 Бучацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовив у задоволенні заяви. В обґрунтування зазначеного рішення вказано, що період роботи ОСОБА_1 05.01.1994 по 31.10.2014 в органах податкової інспекції (адміністрації) не підлягає зарахуванню до стажу державної служби, оскільки згідно статті 343.1 Податкового кодексу України, статті 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509-ХІІ від 04.12.1990 року та постанов Кабінету Міністрів України, якщо посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, то ці посади не належить до посад, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України №3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Стаж державної служби ОСОБА_1 становить 1 рік 11 місяців 6 днів в період роботи з 17.04.1984 по 28.10.1985 та з 08.08.2013 по 31.12.2013, тому права на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» вона немає (аркуш справи 19-20).

Не погодившись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами суд виходив з наступного.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII - втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993 року (далі - Закон № 3723), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723.

Зокрема, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 25 Закону №3723 установлюються такі категорії посад державних службовців: перша категорія - посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади; друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем'єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади; третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, інші прирівняні до них посади; четверта категорія - посади спеціалістів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; п'ята категорія - посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади; шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.

Як вбачається з наведеної норми, посади, на яких працювала позивач і час роботи на яких просить зарахувати їй до стажу державної служби, у переліку посад, визначеному статтею 25 Закону №3723 відсутні.

Разом з тим, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначається не лише статтею 25 Закону України «Про державну службу», але й актами Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінет Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 затверджено «Порядок обчислення стажу державної служби» (діючого до набрання законної сили Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Цього Порядку до стажу державної служби зараховується робота керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби.

Абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2013 року у справі 21-340а13, де колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що період роботи позивача з 05.01.1994 по 31.10.2014 на посадах в органах державної податкової служби відповідачем неправомірно не враховано у стаж роботи на посадах державної служби.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних рішень.

Аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ( 48400, Тернопільська область, м. Бучач, вул.Шухевича, 1, ) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (48400, Тернопільська область, Бучацький район, с.Булявинці, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) пенсії державного службовця на підставі закону України "Про державну службу".

3. Зобов'язати Бучацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області ( 48400, Тернопільська область, м. Бучач, вул.Шухевича, 1, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (48400, Тернопільська область, Бучацький район, с.Булявинці, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) пенсію державного службовця на підставі закону України "Про державну службу", з 31 січня 2018 року.

4. Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (48400, Тернопільська область, м. Бучач, вул.Шухевича, 1, ) в користь ОСОБА_1 (48400, Тернопільська область, Бучацький район, с.Булявинці, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) сплачений нею судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 травня 2018 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.