Справа № 2а-3266/12/2670
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

24 квітня 2018 року

справа №2а-3266/12/2670

адміністративне провадження №К/9901/39416/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року у складі судді Аблова Є.В. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у складі колегії суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С., Бєлової Л.В. у справі № 2а-3266/12/2670 за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

06 березня 2012 року Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення від 30 вересня 2011 року № та від 16 грудня 2011 року № , з мотивів безпідставності їх прийняття.

02 листопада 2016 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині включеного податку на додану вартість до складу податкового кредиту, сформованого за операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Промспецтор» у розмірі 11 720,72 грн. та у розмірі 2 930,18 грн. штрафних санкцій, та за операціями з Приватним підприємством «Гідеон-Агро» у розмірі 22 106,80 грн та 1 217,20 грн штрафних санкцій. Зменшення позовних вимог пов'язане з виявленням у Єдиному державному реєстрі судових рішень вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі № 1/1416/299/2012 від 29 травня 2012 року щодо керівника контрагента позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецтор» за статтею 205 Кримінального кодексу України, а також вироку Комсомольського районного суду м. Херсона у справі №1-462/11 щодо керівника контрагента Приватного підприємства «Гідеон-Агро» за статтею 205 КК України.

02 листопада 2016 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін 25 січня 2017 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду, позовні вимоги Підприємства задоволені, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано частково податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків від 30 вересня 2011 року № в частині у розмірі 4443731,10 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків від 16 грудня 2011 року № в частині у розмірі 89 695 879,82 грн та за штрафними санкціями у розмірі 8 559 912, 44 грн.

Судовий розгляд справи здійснювався неодноразово, постанова суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції, які є предметом у даній справі прийняті в порядку нового судового розгляду на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій висновувалися на дотримані позивачем вимог податкового законодавства при формуванні даних податкової звітності та недоведеності складу податкових правопорушень податковим органом покладених в основу визначення грошових зобов'язань спірними податковими повідомленнями - рішеннями.

13 лютого 2017 року податковий орган подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України.

14 лютого 2017 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги (суддя Бухтіярова І.О.).

01 березня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження та витребувано справу №2а-3266/12/2670 з Окружного адміністративного суду м. Києва.

30 листопада 2017 року справа №2а-3266/12/2670 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

16 березня 2018 року справу №2а-3266/12/2670 передано до Верховного Суду, яким здійснюється розгляд справи по суті.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, невірну юридичну оцінку обставинам, що мають значення для справи, що спричинило помилковість висновків суду щодо прав і обов'язків сторін у справі та призвело до винесення незаконних судових рішень, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач доводить встановлення податкових правопорушень актом перевірки, висновки якого покладені в основу прийняття спірних податкових повідомлень - рішень. Порушення на думку податкового органу полягають у безпідставному включені позивачем до показників податкового кредиту сум податку на додану вартість по взаємовідносинах з рядом Контрагентів. Безпідставність доводить даними Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України. Посилається на позиції Верховного Суду України у постановах від 05 березня 2012 року по справі № 21-421а11, за якою податкові накладні є прийнятними до обліку за умови факту придбання товарів, робіт чи послуг та від 07 жовтня 2015 року № 813/4508/13-а, за якою відсутність вироків не може спростовувати достовірність укладення угод і фактичного здійснення за ними операцій. Просить врахувати матеріали кримінальних справ, наводить аналіз судової практики Вищого адміністративного суду України та цитує норми частини третьої статті 86, частини третьої статті 159, пункту 1,2 частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 129 Конституції України.

01 листопада 2017 року позивачем надано заперечення на касаційну скаргу, в якому він просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Податковим органом на підставі постанови Апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2011 року згідно з підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України здійснено документальну позапланову виїзну перевірку Підприємства з питання дотримання податкового законодавства під час формування податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01 січня 2009 року по 10 травня 2011 року, результати якої викладені в акті перевірки від 15 вересня 2011 року №764/4040/7/25394566 ( далі - акт перевірки).

На підставі акту перевірки, згідно з пунктом 54.3 статті 54 та пункту 58.1 статті 58 та згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України керівником податкового органу 30 вересня 2011 року прийняте податкове повідомлення - рішення №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 4 460 969,10 грн. та прийняте податкове повідомлення - рішення від 16 грудня 2011 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 89 712 469,34 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 8 564 059,82 грн.

Правовою підставою зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість, за п'ять звітних податкових періодів, листопад 2009 року, лютий, березень, квітень, травень 2011 року, податковим повідомленням-рішенням наведені порушення підпунктів 7.2.3, 7.2.6, 7.2.8 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7, підпункту 7.7.1 пункту 7.7, підпункт 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР.

Правовою підставою зменшення бюджетного відшкодування за 23 місячних звітних податкових періоди зазначені пункт 1.8 статті 1, підпункт 7.7.1, підпункт 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР. Підстава застосування штрафних (фінансових) санкцій податковим повідомленням-рішенням не зазначена.

Податковий орган актом перевірки встановив неналежне формування позивачем податкового кредиту за взаємовідносинами з дев'яносто сьома контрагентами.

Стосовно двох контрагентів позивач визнав рішення податкового органу правомірними та у цій частині зменшив обсяг позовних вимог.

Оцінюючи спірні правовідносини суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, ретельно дослідив взаємовідносини позивача з дев'яносто п'ятьма контрагентами, встановив правомірність формування податкового кредиту на підстави первинних документів, висновку експертів від 28 листопада 2014року №4914/4915/15920-16014/14-45, показами свідків допитаними у судовому засіданні, а саме директором Одеської філії Підприємства, рішеннями судів, якими встановлені обставини, що не потребують доказування.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій прийняли акт перевірки, яким встановлені податкові правопорушення як належний доказ, яким ці порушення доведенні та використали дослідження та висновки акту позапланової перевірки Підприємства проведеної відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України для безпосереднього визначення сум податкових зобов'язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій стосовно недоведеності відповідачем податкових правопорушень покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень рішень, разом з тим Суд вказує на неможливість використання податковим органом висновків результатів перевірки проведеної в межах кримінального провадження, до набрання законної сили відповідним рішенням в кримінальній справі.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, однією з яких є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону, про що зазначено підпунктом 78.1.11 цієї статті.

Керуючись саме підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України податковим органом (відповідачем у справі) проведена позапланова документальна виїзна перевірка, про що зазначено Розділом першим «Вступна частина» акту перевірки та долученою до матеріалів справи постановою Апеляційного суду міста Києва про призначення позапланової перевірки саме Підприємства.

Нормами пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції діючої на час спірних відносин) передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Суд вважає, що існуюча на момент прийняття спірних податкових повідомлень пряма заборона закону, за якою органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі, якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально - процесуального законодавства, доводить необхідність дослідження та встановлення цих обставин.

Відтак, загальний процес проведення перевірки із послідовного, коли за результатами перевірки приймається податкове повідомлення рішення, розривається. Спочатку матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів визначається кримінально - процесуальним законом або законом про оперативно - розшукову діяльність. Після набрання законної сили рішенням у межах кримінального провадження органи податкової служби мають право виносити податкові повідомлення - рішення.

Доводи заявника касаційної скарги є неприйнятними, з огляду на те, що податковим органом порушені не тільки норми матеріального права при доведеності складу податкового правопорушення, але й спосіб реалізації владних управлінських функцій на прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, передчасність їх прийняття до закінчення кримінального провадження.

Суд визнає, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу не підлягає задоволенню, а рішення судів попередніх інстанцій залишаються без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі № 2а-3266/12/2670 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер