Справа № 804/395/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року Справа № 804/395/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді при секретарі Тулянцевої І.В. Курілові Ю.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
10 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 , в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Шварцман А.В. від 25.10.2017 року про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 25.10.2017 року нею було подано до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради заяви про реєстрацію місця проживання її та її малолітнього сина - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Шварцман А.В. їй було відмовлено у реєстрації за вказаною адресою у зв`язку із неподанням, на думку відповідача, «необхідних документів або інформації». Вважаючи, що відповідачем безпідставно було відмовлено у реєстрації місця проживання, просить скасувати рішення державного реєстратора та зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зареєструвати місце її проживання разом із сином за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 15 січня 2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) та призначено до розгляду на 12 лютого 2018 року о 10 год.00хв.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, правом на надання відзиву на позов не скористався.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення.
Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258 КАС України).
Приймаючи до уваги той факт, що провадження у справі відкрито 15.01.2018 року, рішення складено в межах строків розгляду справи, встановлених ст. 258 КАС України.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 разом зі своєю неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 29.07.2013 року (а.с.16).
З метою реєстрації місця проживання за вказаною адресою 25.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою та заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.10-11). Разом із заявами державному реєстратору були подані: квитанції про сплату адміністративного збору; паспорт ОСОБА_1 та свідоцтво про народження дитини; паспорт батька дитини ОСОБА_3 ; правовстановлюючий документ на квартиру (Договір купівлі продажу від 29.07.2013 року); довіреність власника квартири ОСОБА_4 на право представництва її інтересів ОСОБА_3 .
За результатами розгляду заяви державним реєстратором Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Шварцман А.В. 25.10.2017 року було прийнято рішення про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою прийняття такого рішення явилась та обставина, що при перевірці документів, поданих позивачем до відповідача, державним реєстратором ОСОБА_5 було встановлено, що заявником для реєстрації «не подано необхідних документів або інформації» про що було зроблено відмітку на заявах ОСОБА_1 , копії яких залучені до матеріалів справи.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).
Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання (далі - Правила), що визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.
Вказані Правила реєстрації місця проживання містять аналогічні Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» приписи щодо порядку здійснення реєстрації місця проживання.
Так, згідно з п.18 Правил, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг), зокрема, письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї; документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника.
З матеріалів справи вбачається, що позивачкою до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було подано всі необхідні документи для проведення реєстрації її та неповнолітнього сина за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квитанцію про сплату адміністративного збору; паспорт та свідоцтво про народження дитини; паспорт батька дитини ОСОБА_3 ; правовстановлюючий документ на квартиру (Договір купівлі продажу від 29.07.2013 року); довіреність власника квартири ОСОБА_4 на ОСОБА_3 в якій зазначено про повноваження представника щодо здійснення реєстрації місця проживання/постановки на реєстраційний облік або зняття з реєстраційного обліку по даній квартирі.
Крім того, з наданої до суду копії заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини вбачається, що батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був присутнім при подачі 25.10.2017 року заяви державному реєстратору та не заперечував проти реєстрації сина за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до приписів статті 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.
Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Як вбачається з копій заяв про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина за адресою: АДРЕСА_1 , державним реєстратором у якості підстав відмови у реєстрації місця проживання вказано на п. 11 Правил реєстрації місця проживання «особа не подала необхідних документів або інформації», однак не зазначено яких саме документів або інформації позивачкою не було надано або зазначено.

Та обставина, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 13.02.2015 року по справі № 200/2486/15-к було накладено заборону на розпорядження (відчуження) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 не є підставо для відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_2 за вищенаведеною адресою, оскільки ні п. 11 Правил реєстрації місця проживання ні ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», такі підстави не визначені.

Тобто, за наявності у державного реєстратора документів, перелік яких наведений в ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (п. 18 Правил реєстрації місця проживання), у нього були відсутні підстави для відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її малолітнього сина за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході розгляду справи відповідачем не було наведено належних та достовірних доказів, що підтверджують правомірність прийняття оскаржуваних рішень, у зв`язку із чим суд вважає, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 73-78, 90, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради , третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Шварцман А.В. від 25.10.2017 року про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 та її малолітньої дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева