Справа № 808/1005/18
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 квітня 2018 року о/об 09 год. 05 хв.Справа № 808/1005/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Вереснева (Голіка), буд.24; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; 2)

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахунку та виплати позивачу перерахованої пенсії; 2) зобовязати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років та провести виплату недоплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2016 у відповідності до норм Закону України Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23.12.2015, ст.63 Закону України №2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Позивач у позові зазначив, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ. Відповідачем не здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі Довідки №86/19672 (реєстраційний № ГУПФУ НОМЕР_2), виданої Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що до відзиву на позовну заяву, який було надіслано відповідачем до позивача, не додано жодного доказу та документу, який вказано в додатку. Вказані докази, відповідно до відзиву подані у паперовому вигляді, у позивача цих доказів не має, обсяг їх не надмірний, та вони публічно доступними не є. Таким чином, докази, які надані до суду відповідачем, надані з порушенням норм процесуального права та на думку позивача до уваги судом братись не повинні. Позивачем у квітні 2018 року отримано пенсію у збільшеному розмірі, але щодо твердження відповідача, що позивачу донараховано за період з 01.01.2016 по 31.03.2018 суму 56453,76 грн. позивач пояснює, що йому взагалі не відомо про це, так як будь-яких документів щодо донарахування він не отримував, а також не отримував цих виплат. Повне відновлення законних прав та інтересів позивача не можливе без визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправними. Позивач вважає за необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі відповідно до ст.382 КАС України.

Позивач просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що ним здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». У результаті перерахунку розмір пенсії збільшився з 1837,79 грн. до 3928,67 грн. За період з 01.01.2016 по 31.03.2018 донараховано 56453,76 грн. Сума пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 у розмірі 6272,64 грн. виплачена позивачу. Сума пенсії за 2016-2017 роки буде виплачена відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Відповідач проти позову заперечував.

Так як позивач позов підтримав, а відповідач, за змістом його відзиву на позовну заяву, не визнав позов, та діяв, на його думку, відповідно до норм права, то справа має бути вирішена по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд зясував наступне.

Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ та з 07.11.2015 йому призначена пенсія за вислугу років.

Дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №820/6514/17 (Пз/9901/8/18) (яке набрало законної сили 17.03.2018).

Звідси, суд враховує при ухваленні рішення у цій справі правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №820/6514/17 (Пз/9901/8/18).

При вирішенні спору по суті судом прийнято до уваги приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (ст.ст.10, 43, 51, 63), постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»», затвердженого 13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України №45, «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого 06.04.2016 Наказом Міністерства внутрішніх справ України №260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, та інших норм права у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.

За матеріалами справи відповідачем здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2016 як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно з ст.ст.10, 43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», «Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»», затвердженим 13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України №45, «Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженими 06.04.2016 Наказом Міністерства внутрішніх справ України №260, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799.

Позивач проти отримання пенсії у збільшеному розмірі у квітні 2018 року не заперечує.

Суд відзначає, що позивачем у позові не заявлялись вимоги щодо конкретних сум, розміру пенсії, складових розміру пенсії.

Позовні вимоги позивачем не обґрунтовувались приписами постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Таким чином, незгода позивача з проведеним відповідачем перерахунком пенсії позивача, порядком її виплати, не може бути розглянута у межах даної справи, оскільки дії з перерахунку та виплати пенсії є наслідком виконання позовних вимог у даній справі, стосуються інших правовідносин ніж ті, про які зазначено у позові.

Висловлена позивачем незгода за суттю становить інший предмет та підставу позову, який може бути окремо предявлений до адміністративного суду.

Підсумовуючи викладене, на день вирішення справи по суті, враховуючи предмет і підстави позову по даній справі, публічно-правовий спір є вирішеним, права та інтереси позивача не є порушеними, а, отже, у задоволенні позову має бути відмовлено у повному обсязі.

Стаття 382 КАС України передбачає право, а не обовязок суду на здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відмовити у стягненні на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 25.04.2018.

Суддя О.О. Прасов