Справа № 819/1265/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/10222/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Обрізка І.М., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 819/1265/17 за позовом ОСОБА_3 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

судді в 1-й інстанції Осташ А.В.,

час ухвалення рішення 06.09.2017 року, 12:02 год.,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 08.09.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державної казначейської служби України у м. Тернополі, в якому просить зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_3 збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 10388 грн.00 коп.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15.10.2016 року ОСОБА_3 придбала будинок на підставі договору купівлі-продажу, що знаходиться за адресою: с. Підгородне, вул. Садова, 42. При укладенні договору позивач сплатила збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 10388,00 грн. Позивач придбала житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування сплатила такий збір безпідставно. ОСОБА_3 зазначає, що 09.02.2017 звернулась до Тернопільського об1єднаного УПФУ Тернопільської області про повернення помилково сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування, проте отримала відмову у поверненні таких коштів. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та просить зобовязати відповідача сформувати та подати до УДКСУ у місті Тернополі подання про повернення ОСОБА_3 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 10388,00 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 819/1265/17 у позові відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що чинним законодавством передбачено вичерпний перелік випадків, коли збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна не сплачується. Згідно договору купівлі-продажу від 15.10.2016 року придбала житловий будинок за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгородне, вул.. Садова,9 вперше.

Просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 819/1265/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 15.10.2016 року між ОСОБА_3 (покупець) та ОСОБА_4, що діяв від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності (продавець) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгородне, вул. Садова, 42. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 4186. Відповідно до пункту 4 договору купівлі-продажу ціна будинку встановлена в розмірі 1038800,00 грн.

Перед укладенням вищезазначеного договору купівлі-продажу будинку позивач сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла 10388,00 грн відповідно до квитанції Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" №69 від 15.10.2016 року.

Позивач 09.02.2017 року звернулась до Тернопільського обєднаного УПФУ Тернопільської області із заявою, в якій просила повернути безпідставно сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 10388,00 грн.

За результатами розгляду даної заяви, 15.02.2017 року Тернопільське обєднане УПФУ Тернопільської області надало відповідь заявнику за №2889/07 про те, що підстав для повернення збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 10388,00 грн. немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно.

Не погоджуючись із таким рішенням субєкта владних повноважень позивач звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обовязкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обовязковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту придбання нею житла вперше.

Так, ОСОБА_3 долучила до позовної заяви лише інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (номер інформаційної довідки 89408966) сформованої 13.06.2017 року, відповідно до якої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 житлового будинку, з надвірними будівлями за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгородне, вул. Садова, 42, яка виникла на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 4186.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.08.2017 витребовувались у позивача ряд документів, а саме:

- копію всіх сторінок паспорта позивача;

- копію ідетнифікаційного коду позивача;

- довідку з Тернопільського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк" про те, чи перебуває позивач у списках на приватизацію, чи використав житлові чеки;

- довідку з бюро технічної інвентаризації про те, чи рахувався позивач власником нерухомого майна до 29.12.2012 року по м. Тернополю, а якщо був зареєстрований в іншому населеному пункті, то довідку з БТІ даного населеного пункту чи довідку відповідної сільської чи селищної ради;

- копії правовстановлюючих документів на житло за місцем реєстрації: м. Тернопіль, вул.. Винниченка,10/37.

ОСОБА_3 отримала вказану ухвалу суду 29.08.2017, про що свідчить корінець рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою про вручення особисто позивачу.

Однак, на виконання ухвали суду від 29.08.2017 позивачем 05.09.2017 надано суду лише копія паспорта (не всіх сторінок), копія ідентифікаційного коду, довідка з бюро технічної інвентаризації міста Тернополя, а інших витребовуваних судом документів не подано. Будь-яких заяв чи клопотань про неможливість надати витребовувані документи на адресу суду не надходило. В судові засідання, які відбувались 16.08.2017 та 06.09.2017 ОСОБА_3 не зявлялась.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено відсутності у неї обовязку із сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобовязання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі подання про повернення сплаченого ОСОБА_3 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу будинку в розмірі 10388,00 грн. не підлягають до задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування регулює Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 400).

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 400 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За змістом пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740 (далі - Порядок № 1740), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Таким чином, відповідно до вказаних правових нормам із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки щодо громадян:

1) громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла;

2) громадяни, які придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку № 1740, передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Разом із тим, на даний час в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, за допомогою якої можна визначити первинне придбання нерухомого майна особою, а також не існує органу, компетентного видавати відповідні довідки на підтвердження таких обставин.

Однак, відсутність у Пенсійного фонду України та його територіальних органів можливості встановлення факту придбання житла особою вперше не може ставитись їй у провину та покладати на неї непередбачені законодавством обов'язки.

Відповідно до частини 2 статті 45 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок № 787) визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Виходячи із аналіз вказаних правових норм апеляційний суд вважає, що для повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів необхідним є наявність таких документів:

- заяви платника;

- подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;

- платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Позивач на підтвердження обставин придбання житла вперше надала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 89408966 від 13.06.2017 року.

Згідно із вказаним документом позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: вул. Садова будинок 9 с. Підгородне Тернопільського району Тернопільської області, що був предметом договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 жовтня 2016 року.

Колегія суддів проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, про те, що наявні письмові документи підтверджують відсутність у позивачки раніше зареєстрованого права власності на житло, набутого внаслідок його придбання.

Матеріали справи не містять доказів наявності обставин, які б свідчили про відсутність у ОСОБА_3 права на повернення суми збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, як помилково сплаченого.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів того, що він звільнений від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, як такий, що придбаває житло вперше, а тому помилково сплачений нею збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 10388 грн. під час укладання договору купівлі-продажу житлового будинку, підлягає поверненню.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова.

Керуючись ст. 243,308, 310, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 819/1265/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_3 сплачений збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Садова будинок 9 с. Підгородне Тернопільського району Тернопільської області у розмірі 10 388 (десять тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 00 коп. сплаченого згідно квитанції від 15.10.2016 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_9
Повне судове рішення складено 24.04.2018 року