Справа № 826/11822/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

19 квітня 2018 року №826/11822/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом»

до Державної фіскальної служби України

третя особа Смілянська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, третя особа - Смілянська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якій (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.12.2017) просить суд:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, що полягають у неприйнятті на реєстрацію податкових накладних: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017, які були направлені товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи для внесення відомостей, що в них містяться, до Єдиного державного реєстру податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти на реєстрацію та зареєструвати податкові накладні: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017, та внести відомості, що в них містяться до Єдиного державного реєстру податкових накладних, датою (операційним днем) направлення їх, як електронних документів;

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, що полягають у неприйнятті податкових декларацій, а саме: податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 23.08.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи та податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 15.09.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти податкові декларації , а саме: податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 23.08.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи та податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 15.09.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи, датою (операційним днем) направлення їх, як електронних документів.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у прийнятті надісланої податкової звітності позивача. Так, позивач зазначив, що договір про визнання електронних документів від 09.07.2017 є чинним та діє, проте контролюючий орган відмовив у реєстрації спірних податкових накладних та декларацій з причини: «можливо, припинено дію договору про визнання електронних документів». Також позивач зазначив, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду по справі №823/1506/17 від 23.11.2017 було встановлено факт дійсності договору про визнання електронних документів.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши про правомірність оскаржуваних дій, вчинених у межах наданих останньому повноважень. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що 10.08.2017 від оперативного управління Головного управління Державної фіскальної служби України у Черкаській області було отримано інформацію щодо відсутності товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» за юридичною адресою та відсутність здійснення будь-якої фінансово-господарської діяльності за адресою: Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Героїв Майдану, 212. Так, посилаючись на неподання звітності позивачем та недостовірність інформації, що міститься в податкових документах, переданих до контролюючого органу в електронному вигляді, відповідач зазначив, що дію договору про визнання електронних документів від 09.07.2017 було призупинено.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» та Смілянською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області укладено договір про визнання електронних документів від 09.07.2017 №1, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Позивачем засобами електронного зв'язку було надіслало Державній фіскальній службі України податкові накладні: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017.

Також, 23.08.2017 позивачем було направлено відповідачу, як електронний документ - податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) та 15.09.2017 податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» було отримано квитанції №1 по всім вказаним вище податковим накладним та податковим деклараціям, із зазначенням про те, що документ не прийнято, та повідомленням про виявлення помилки - «порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: для платника , можливо припинено дію договору про визнання електронних документів.

Не погоджуючись з такою відмовою контролюючого органу в прийнятті податкової звітності, та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із позовною заявою до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пунктів 16.1.3 та 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється статтею 49 Податкового кодексу України.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено право платника податків подавати за його вибором податкову декларацію, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (підпункт "в").

Реалізація процедури прийняття податкової декларації визначається пунктами 49.8 та 49.9 статті 49 Податкового кодексу України.

Згідно з приписами пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Водночас, Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом (пункт 49.13 статті 49 Податкового кодексу України).

У свою чергу, згідно з пунктом 49.12 статті 49 Податкового кодексу України, у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №0320/15011) затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

Згідно підпунктами 7.4, 7.5, 7.6, 7.7 пункту 7 розділу ІІІ Інструкція №233 після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним; підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС; якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС; датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Як вбачається з матеріалів справи, в отриманих позивачем квитанціях №1 причиною неприйняття податкової звітності є можливе припинення дії договору про визнання електронних документів.

Також, з матеріалів справи вбачається, що після отримання зазначених квитанцій, позивач засобами електронного зв'язку відправив на підписання новий договір про визнання електронних документів, та за результатами його розгляду було отримано квитанцію від 06.09.2017, відповідно до якої, новий договір про визнання електронних документів не прийнято, оскільки діє договір про визнання електронних документів від 09.07.2017 №1.

При цьому, суд звертає увагу на приписи пункту 20 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, яким передбачено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти декларацію з будь-яких причин, не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу, у тому числі висунення будь-яких не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування сум бюджетних відшкодувань, незаконне збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Крім того, позивачем було долучено до матеріалів справи додаткові докази (копію постанови Черкаського окружного адміністративного суду по справі №823/1506/17 від 23.11.2017), з якої вбачається, що в адміністративній справі №823/1506/17 судом було встановлено факт дійсності договору про визнання електронних документів від 09.07.2017.

Так, згідно з положеннями частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, твердження відповідача на рахунок того, що дію договору про визнання електронних документів від 09.07.2017 було призупинено у зв'язку з інформацією, що надійшла від оперативного управління Головного управління Державної фіскальної служби України у Черкаській області стосовно відсутності товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» за юридичною адресою та відсутності здійснення будь-якої фінансово-господаарської діяльності за адресою: Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Героїв Майдану, 212 судом до уваги не беруться, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

При цьому, у відповідності до частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи, як місцезнаходження юридичної особи.

Водночас, згідно з приписами статті 10 України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» є 19424, Черкаська обл., Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Героїв Майдану, буд. 212, яка відповідає місцезнаходженню товариства, вказаного ним у податкових деклараціях з податку на додану вартість за липень 2017 року та за серпень 2017 року. При цьому, зі змісту вказаного витягу вбачається, що станом на момент виникнення спірних правовідносин товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» не змінювало власного місцезнаходження. Крім того, у вказаному витязі відсутні записи державного реєстратора про не встановлення місцезнаходження вказаного товариства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що посилаючись на інформацією, про відсутність товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» за юридичною адресою та відсутність здійснення будь-якої фінансово-господаарської діяльності за адресою: Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Героїв Майдану, 212, відповідачем не надано суду доказів щодо наявності такої інформації. Жодних документальних підтверджень в обґрунтування вказаного або електронних носіїв, які б містили зазначену вище інформацію, контролюючим органом суду не надано.

Крім того, відповідачем також не надано документального підтвердження самого факту зупинення дії договору про визнання електронних документів від 09.07.2017, що викликає у суду сумніви щодо вчинення таких дій.

Відтак, твердження контролюючого органу щодо зупинення дії договору про визнання електронних документів від 09.07.2017, у зв'язку з недостовірністю інформації про місцезнаходження позивача та місце проведення фінансово-господарської діяльності є такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено суду наявності об'єктивних обставин, які б свідчили про наявність законних підстав для неприйняття податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» за липень-серпень 2017 року.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання Державної фіскальної служби України прийняти податкові декларації, а саме: податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 23.08.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи та податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 15.09.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи, датою (операційним днем) направлення їх, як електронних документів, суд зазначає наступне.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 №823/1506/17, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сом" до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області по справі №823/1506/17 задоволено повністю та визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) такою, що подана товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сом» у день її фактичного отримання податковим органом, а саме 23.08.2017 року; визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) такою, що подана товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сом» у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме 15.09.2017 року.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що захист порушених прав позивача в частині позовних вимог зобов'язального характеру, які стосуються прийняття податкових декларацій за липень, серпень 2017 року, було здійснено Київським апеляційним адміністративним судом в адміністративній справі №823/1506/17, шляхом прийняття постанови про визнання вказаних податкових декларацій прийнятими нижчестоящим контролюючим органом.

Таким чином, суд зазначає, що позовні вимоги в частині зобов'язання Державної фіскальної служби України прийняти податкові декларації не підлягають задоволенню, оскільки порушені права позивача в цій частині було відновлено згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 №823/1506/17.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції. Суд визначив, що «адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, що полягають у неприйнятті на реєстрацію податкових накладних: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017, які були направлені товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи для внесення відомостей, що в них містяться, до Єдиного державного реєстру податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти на реєстрацію та зареєструвати податкові накладні: №91 від 18.08.2017, направлена 05.09.2017; №2 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №3 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №4 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №5 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №6 від 28.08.2017, направлена 12.09.2017; №7 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №8 від 09.08.2017, направлена 12.09.2017; №9 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №10 від 18.08.2017, направлена 12.09.2017; №11 від 23.08.2017, направлена 12.09.2017; №12 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №13 від 08.08.2017, направлена 14.09.2017; №14 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №15 від 04.08.2017, направлена 14.09.2017; №16 від 09.08.2017, направлена 14.09.2017; №17 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017; №18 від 03.08.2017, направлена 14.09.2017, та внести відомості, що в них містяться до Єдиного державного реєстру податкових накладних, датою (операційним днем) направлення їх, як електронних документів.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, що полягають у неприйнятті податкових декларацій, а саме: податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 23.08.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи та податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року з довідкою про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) та з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), що були направлені 15.09.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом», як електронні документи;

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сом» (, адреса: 19424, Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Сахнівка, вул. Героїв Майдану, 212) документально підтверджені судові витрати у розмірі 4 800, 00 грн. (чотири тисячі вісімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, адреса: м. Київ, Львівська площа, б. 8).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.