Справа № 826/12709/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 січня 2018 року (дата складання повного тексту 25 січня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар Марії Сергіївни, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, в якому просила визнати протиправними дії Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С. щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме за кожним із них по 29/200 частин будинковолодіння, яка складається з 2-х житлових будинків літ.«А» та літ.«Б», загальною площею 277,3 кв.м. і житловою - 116,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, скасувати рішення Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С. від 09 грудня 2013 року, індексний номер 8842877 щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме за кожним із них по 29/200 частин будинковолодіння, яка складається з 2-х житлових будинків літ.«А» та літ.«Б», загальною площею 277,3 кв.м. і житловою - 116,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги. На думку апелянта, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що державний реєстратор повинен був відмовити третім особам в державній реєстрації права власності на підставі п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки подані ними документи не відповідають вимогам, встановленим цим законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, що в подальшому вплинуло на можливість позивача у майбутньому зареєструвати право власності на свою частку домоволодіння.

Представник третіх осіб подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, зазначаючи, що протиправність дій державного реєстратора при проведенні державної реєстрації права власності за третіми особами була предметом розгляду у справі між тими самими сторонами з тих самих підстав у справі №826/12265/16 та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року в позові ОСОБА_2 було відмовлено та вказана постанова є такою, що набрала законної сили, і звернувшись з аналогічним позовом позивач зловживає своїми процесуальними правами.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не подавали. В суді першої інстанції позиція Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві обґрунтовувалась правомірністю дій Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С. щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також наявністю підстав для закриття провадження у справі, оскільки є така, що набрала законної сили, постанова суду, з того самого спору і між тими самими сторонами.

Державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С. про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 19 грудня 2007 року у справі №2-о-2-1/07 встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних долях після смерті їх батька ОСОБА_6 на 29/100 часток будинку АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право власності по праву спадкування за законом на 29/100 частин будинку АДРЕСА_1

03 грудня 2013 року ОСОБА_7 від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулась до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві із заявою про державну реєстрацію права власності на вказане домоволодіння на підставі наведеного рішення Солом'янського районного суду м.Києва та 09 грудня 2013 року Державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №8842877.

Вважаючи вказане рішення таким, що порушує права позивача, остання звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушення оскаржуваним рішенням її прав та інтересів, не обґрунтовано, яким чином дії одного державного реєстратора впливають на дії іншого, а також не вказано, яким чином скасування оскаржуваного рішення відновить її порушені права та інтереси, а за відсутності порушення прав позивача, вона не є належним суб'єктом для звернення до суду з таким позовом, при цьому, позивач не позбавлена права оскаржити рішення реєстратора про відмову у проведенні державної реєстрації її речового права.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З аналізу наведеної норми вбачається імперативний обов'язок суду закрити провадження у справі, якщо під час судового розгляду буде встановлено наявність постанови суду, яка набрала законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, судові рішення,які набрали законної сили, ухвалені судами всіх інстанції у тотожній справі, є обов'язковою підставою для закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С., Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, який містив позовні вимоги, ідентичні позовним вимогам у даній справі.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києві від 22 лютого 2017 року у справі №826/12265/16 адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними дії державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С. щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме за кожним з них по 29/200 частини будинковолодіння, яке складається з 2-х житлових будинків літ. А та літ. Б, із загальною площею 277,3 кв.м. і житловою - 116,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, скасовано рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С. від 09 грудня 2013 року, індексний номер 8842877, щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме за кожним з них по 29/200 частин будинковолодіння, яке складається з 2-х житлових будинків літ. А та літ. Б, із загальною площею 277,3 кв.м. і житловою - 116,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ОСОБА_7 задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 лютого 2017 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Колегія суддів зазначає, що наведене судове рішення набрало законної сили 23 травня 2017 року, в силу вимог ст.254 КАС України (в редакції, що була чинною до 15 грудня 2017 року).

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі №826/12265/16, підставою для звернення до суду із вказаним позовом було рішення державного реєстратора від 08 грудня 2015 року, яким ОСОБА_2 було відмовлено в реєстрації права власності на її частину спірного нерухомого майна, у зв'язку з чим позивач вважає неправомірними дії державного реєстратора, який приймав рішення від 09 грудня 2013 року стосовно державної реєстрації права власності третіх осіб.

В даному випадку, підставою для повторного звернення позивача до суду з аналогічним позовом також було рішення державного реєстратора про відмову у державні реєстрації права власності на належну позивачу частину спірного нерухомого майна - рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №36978561 від 08 вересня 2017 року.

З наведеного вбачається наявність постанови суду, яка набрала законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Колегія суддів зазначає, що фактичною підставою для звернення до суду з вказаними позовами була саме незгода з державною реєстрацією прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 і ОСОБА_5 що була проведена згідно з рішенням Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар М.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09 грудня 2013 року №8842877.

Враховуючи, що рішення державного реєстратора від 08 грудня 2015 року та від 08 вересня 2017 року позивачем у судовому порядку не оскаржувались, колегія суддів доходить висновку, що відповідні звернення до державного реєстратора були вчинені позивачем з метою штучного створення підстав для повторного звернення до суду з ідентичним позовом, оскільки спірні правовідносини вже були врегульовані в судовому порядку, рішення суду по суті позову набрало законної сили та зазначені правовідносини є сталими.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів доходить висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі, передбачених п.4 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки є така, що набрали законної сили, постанова суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Приймаючи до уваги, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині не врахування наявності такої, що набрала законної сили постанови суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів доходить висновку що у відповідності до ч.1 ст.319 КАС України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 січня 2018 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 319, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 січня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бондар Марії Сергіївни, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та скасування рішення - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма