Справа № 826/6539/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 квітня 2018 року м. Київ № 826/6539/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Генерального штабу Збройних Сил України
про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач 1) та Генерального штабу Збройних сил України (далі по тексту - відповідач 1), в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 2, яка полягає у не внесенні до довідки від 18 грудня 2014 року №305/653 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії позивачу грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги доля вирішення соціально-побутових питань, індексації, грошової допомоги за невикористану відпустку, винагороду за тривалість безперервної служби, премії (стаття 27 ДС ЗСУ), щомісячної додаткової грошової винагороди, одноразової грошової допомоги при звільненні та не направлення її до пенсійного органу через уповноважений орган; 2) визнати протиправними дії відповідача 2 щодо не включення до розрахунку грошової допомоги при звільненні позивача грошового забезпечення із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди; 3) зобов'язати відповідача 2 здійснити позивачу перерахунок розміру грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром грошової допомоги при звільненні; 4) визнати протиправними дії відповідача 1 щодо неврахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, грошової компенсації за невикористану відпустку, винагороди за тривалість безперервної служби, премії (стаття 27 ДС ЗСУ), щомісячної додаткової грошової винагороди, одноразової грошової допомоги при звільненні при обчисленні позивачу розміру основної пенсії з 20 грудня 2014 року виходячи із розміру грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби; 5) зобов'язати відповідача 1 вчинити відповідні дії щодо призначення та виплати позивачу основної пенсії починаючи з 20 грудня 2014 року шляхом включення до складу грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби, з розміру якого обчислюється пенсія, грошову допомогу на оздоровлення в сумі 10 016,96 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 9 755,74 грн., індексацію в сумі 3 183,58 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5025,09грн., винагороду за тривалість безперервної служби в сумі 1335,0грн., премію (стаття 27 ДС ЗСУ) в сумі 13 344,47 грн., щомісячну додаткову грошову винагороду в сумі 47 204,55 грн., одноразову грошову дорогу при звільненні в сумі 63151,13грн. та провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.

Ухвалою суду від 25.04.2018р. позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Підставами для залишення позовної заяви без руху було те, що позивачем не доплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1409,60грн.; не надано оригіналу квитанції №0.0.950485691.1 від 26 січня 2018 року на суму 704,80 грн. та не надано копії позовної заяви з додатками для відповідача - 2.

26 квітня 2018 року через канцелярію суду позивачем було надано оригінал квитанції №0.0.950485691.1 від 26 січня 2018 року на суму 704,80 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви та подані позивачем документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено, що в 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що згідно з Комп'ютерної програми «Діловодства спеціалізованого суду» в провадженні судді Кузьменка В.А. перебувала адміністративна справа №826/1761/18 за позовом між тими самими сторонами.

Так, ухвалою суду від 29.03.2018р. у справі №826/1761/18 позовну заяву повернуто на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

До матеріалів позовної заяви у вказаній справі позивачем було додано квитанцію №0.0.950485691.1 від 26 січня 2018 року на суму 704,80грн.

Суд зазначає, що пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

У зв'язку з тим, що позивачем зазначена квитанція була додана до матеріалів позовної заяви у справі №826/1761/18, а потім до матеріалів справи №826/6539/18, суд приходить до висновку, що вказана квитанція не є належним доказом сплати позивачем судового збору у справі №826/6539/18.

Таким чином, позивачу необхідно надати належні докази сплати судового збору у справі №826/6539/18.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що ним не було усунено недоліків в частині надання копії позовної заяви з додатками для відповідача - 2 та з урахуванням того, що вказана вище квитанція №0.0.950485691.1 від 26 січня 2018 року на суму 704,80грн. не є належним доказом сплати позивачем судового збору у справі №826/6539/18, позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання позовної заяви за три позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 2114,40грн.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема:

- докази сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2114,40грн.;

- копії позовної заяви з додатками для відповідача - 2.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), відповідно частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін