Справа № 379/431/18
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/431/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Зінкіна В.І.,

за участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП Кушніра Б.В., управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ВР № 045421 від 29.03.2018 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 березня 2018 року інспектором патрульної поліції роти №3 полку №1 УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенантом поліції Кушніром Б.В було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ВР №045421, нібито за протиправне здійснення парковки в зоні дії таблички 7.17 ( місце для інвалідів). Вважає, що постанова винесена щодо нього незаконно. 29 березня 2018 року, він близько 11.00 припаркував автомобіль Volkswagen Golf Variant, номерний знак НОМЕР_1 по бульвару Лесі Українки , 28 в зоні знаку 5.38 ( місце для стоянки) під яким була прикріплена табличка 7.17. «місце для інвалідів». Він припаркував свій автомобіль в зоні дії знаку на місці для інвалідів, оскільки є інвалідом 3 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 що видано 05.12.2007 року Пенсійним фондом України. Припаркував автомобіль та пішов у справах, повернувся десь через хвилин 45. На місці стоянки його автомобіль був відсутній. Виявивши факт відсутності автомобіля, він зателефонував на номер 102 та повідомив про факт зникнення належного йому транспортного засобу. Хвилин через 10 йому зателефонували поліцейські та повідомили, що автомобіль був тимчасово затриманий за порушення правил паркування, а саме за паркування на місці для інвалідів. Коли він повідомив про те, що є інвалідом 3 групи йому було запропоновано почекати патруль який здійснював тимчасове затримання транспортного засобу для врегулювання ситуації, що склалася. Дочекавшись патруля повідомив, про те, що є інвалідом 3-ї групи і на підтвердження чого пред'явив пенсійне посвідчення в якому вказано, що отримує пенсію як інвалід 3-ї групи, тому має повне право паркуватися в зоні дії таблички 7.17 ( місце для інвалідів). Однак, не зважаючи на його пояснення інспектором Кушніром Б.В. було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за правопорушення передбачене ч. 5 ст 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачі в судове засідання двічі 20.04.2018 та 02.05.2018 не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки 02.05.2018 суд не повідомили, відзив на позов не подали.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що постановою серії ВР № 045421 від 29.03.2018 року, винесеною інспектором роти № 3 полк № 1 УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенантом поліції Кушніром Б.В. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 29.03.2018 року о 10 год. 30 хв. в місті Києві по бульвару Лесі Українки, 28, здійснив парковку в зоні дії таблички 7.17 (місце для інвалідів) (а.с.3).

Згідно ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із цим, відповідачем та представником Департаменту патрульної поліції не було надано жодного доказу суду щодо правомірності винесеної постанови серії ВР № 045421 від 29.03.2018 року.

Тобто, відповідач зобов'язаний довести правомірність винесеної ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин /фактів/, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Як зазначив позивач в адміністративному позові, що він під час винесення оскаржуваної постанови заперечував, що ним було вчинено адміністративне правопорушення, оскільки він повідомив працівникам поліції, про те, що він є інвалідом 3 групи і на підтвердження чого пред'явив пенсійне посвідчення. Копія пенсійного посвідчення серії ААБ № 262217 та копію довідки МСЕК долучено до матеріалів справи (а.с. 5-6).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, з оскаржуваної постанови серії ВР № 045421 від 29 березня 2018 року, винесеної інспектором роти № 3 полку № 1, УПП у м. Києві ДПП ст лейтенантом поліції Кушнір Б.В. вбачається, що в графі «до постанови додаються» - додаткових доказів, зазначено не було, тобто на час винесення вказаної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у інспектора були відсутні будь-які докази фото/відео матеріали, пояснення свідків, та інші докази про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, які також не було надано до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки інспектор та представник ДПП в судове засідання взагалі не з'явились, в супереч вимогам ст. 72 КАС України, не надали доказів, на підтвердження правомірності винесеного рішення - постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на спростування тверджень позивача, а тому постанова серії ВР № 045421 від 29 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 КУпАП, - суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором роти № 3 полк № 1 УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенантом поліції Кушнір Б.В. у справі про адміністративне правопорушення, серія ВР № 045421 від 29.03.2018 року, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного адміністративного суду Київської області на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України.

ГоловуючийВ. І. Зінкін