Справа № 804/5494/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2018 рокусправа № 804/5494/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_1, в якому просила визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення вкладника ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору від 08.01.2015р. №980-027-000000344 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 125 710, 42 грн. та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним правочину зарахування (транзакції) 19.05.2016р. грошових коштів в сумі 125 000, 00 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-027-000235702 від 04.04.2016р.» та 710,42 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-027-000215588 від 04.04.2016р.» на рахунок №9501, який належить ОСОБА_2 Зобовязати відповідача внести дані позивача до Переліку (реєстру) як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача ОСОБА_2, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 08.01.2015р. №980-027-000000344 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 125 710, 42 грн. для внесення даних про позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення вкладника ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору від 08.01.2015р. №980-027-000000344 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 125 710, 42 грн. (сто двадцять пять тисяч сімсот десять гривень сорок дві копійки). Зобовязано відповідача внести дані позивача до переліку (реєстру) як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача ОСОБА_2, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 08.01.2015р. №980-027-000000344 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 125 710, 42 грн. (сто двадцять пять тисяч сімсот десять гривень сорок дві копійки) для внесення даних про позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неповне зясування судом обставин справи, неправильність застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що сума коштів, яка обліковувалась на поточному рахунку позивача на кінець дня 19.05.2016, отримана на умовах Договору укладеного між позивачем та фінансовою компанією ТОВ «ІРЦ», а не на умовах договору банківського рахунку чи банківського вкладу. Тому, позивач не є вкладником проблемного банку, адже правовідносини, що склались між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» не мають відношення до вкладу.

Укладений договір позики №980-027-000235702 від 10.05.2016 є двостороннім (без участі банку як повіреного) з ТОВ «ІРЦ», який по своїй природі не є вкладом згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону №4452-VI.

Отже, гарантії Закону №4452-VI не поширюються на ситуацію з позивачем, а кошти, зараховані 19.05.2016 на рахунок позивача, не підлягають виплаті у звязку з тим, що платіжна операція з повернення фінансовою компенсацією коштів позивачу не має жодного відношення до банківського вкладу, а відтак суд першої інстанції неправомірного прирівняв до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика до небанківської фінансової установи (ТОВ «ІРЦ»), де банк (ПАТ «Банк Михайлівський») не виступав повіреним за відповідним договором.

При цьому, відповідач посилається на те, що на даний час діє наказ Уповноваженої особи Фонду №42/2 від 01.06.2016 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договір), що є нікчемними», відповідно до якого затверджені висновки комісії щодо нікчемності перерахування коштів на рахунок позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

В судове засідання апеляційної інстанції відповідач та треті особи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.01.2015 між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Михайлівський» в особі начальника Дніпропетровського відділення №1 ОСОБА_3, що діяла на підставі довіреності №96-14 від 02.07.2014 було укладено договір №980-027-000000344 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» (далі- договір), на підставі якого позивачу відкрито у ПАТ «Банк Михайлівський» поточний рахунок № 501. (а.с. 9)

Відповідно до довідки про стан рахунку №9501 у ПАТ «Банк Михайлівський» на даний рахунок за період з 19.05.2016 по 31.10.2016 було зараховано грошові кошти у загальному розмірі 125 710, 42 грн., перерахування яких здійснювалось ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як оплата процентів по договору №980-027-000235702 від 10.05.2016 в сумі 710, 42 грн. та повернення коштів згідно з договором №980-027-000235702 від 10.05.2016 в сумі 125 000, 00 грн. (а.с. 10)

22.12.2015 Правлінням Національного банку України винесено Постанову №217/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», якою установлено факт здійснення ПАТ «Банк Михайлівський» ризикової діяльності, віднесено його до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в діяльності. (а.с. 96)

01.04.2016 між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір доручення № 1.

27.04.2016 Правлінням Національного банку України винесено Постанову за №295/БТ «Про окремі питання діяльності публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015р.», якою введено певні обмеження діяльності ПАТ «Банк Михайлівський». (а.с. 99-100)

Рішенням Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення від 23.05.2016 № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

12.07.2016 Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення від 12.07.2016 № 1213 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 по 12.07.2018 та делегування повноважень ліквідатору банку.

З 13.07.2016 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» по 12.07.2018. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №265 від 24.01.2017 делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду: ОСОБА_1 з 25 січня 2017 року, визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; ОСОБА_4 з 25 січня 2017 року визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, у червні 2017 ОСОБА_2 звернулась із листом від 28.06.2017 щодо прирівняння її до вкладника неплатоспроможного банку у звязку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг».

13 липня 2017 року ПАТ «Банк Михайлівський» повідомив, що договір позики №980-027-000235702 від 10.05.2016 укладено безпосередньо ОСОБА_2 із ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», без участі ПАТ «Банк Михайлівський», як повіреного, у звязку з чим даний договір не відповідає вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» за своїм субєктним складом. Зважаючи на викладене відповідач зазначив про відсутність правових підстав для включення інформації про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. (а.с. 11)

Положеннями статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI від 23.02.2012 р. (далі - Закон №4452) встановлено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ст.26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку і сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, проте Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Виконання зобовязань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобовязань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону № 4452, а отже відсутні підстави для не відшкодування ОСОБА_2 коштів.

Відповідно до статті 27 Закону №4452, уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий курєр» або «Голос України».

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14 (Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Отже, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно ч. 3, п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України. 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду. Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобовязаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Вкладником, згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452-VI). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунка.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (частини перша, друга статті 1066 Цивільного кодексу України).

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина перша статті 1067 Цивільного кодексу України).

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (частини перша, друга статті 1068 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивача як вкладника за договором банківського вкладу не включено до переліку вкладників у зв'язку з визнанням нікчемним договору банківського вкладу на підставі статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

Як зазначалось вище, до запровадження в Банку тимчасової адміністрації позивач уклала з Банком Договір банківського рахунку від 08.01.2015 на підставі якого позивачу відкрито у ПАТ «Банк Михайлівський» поточний рахунок № 501. На вказаний рахунок за період з 19.05.2016 по 31.10.2016 було зараховано грошові кошти у загальному розмірі 125 710, 42 грн., перерахування яких здійснювалось ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як оплата процентів по договору №980-027-000235702 від 10.05.2016 в сумі 710, 42 грн. та повернення коштів згідно з договором №980-027-000235702 від 10.05.2016 в сумі 125 000, 00 грн.

Згідно наказу тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» №42/2 від 01.06.2016 року «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними», затверджено результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в Акті №2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі ,74 грн., у відповідності до положень пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вирішено застосувати наслідки нікчемності, правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі ,74 грн.

Відповідно до матеріалів справи, повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» щодо визнання нікчемним правочину у вигляді зарахування (транзакції) 19.05.2016 грошових коштів на загальну суму сумі 125 710, 42 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок №9501, який належить ОСОБА_2 відсутні.

При цьому, відповідачем не зазначено, за яких конкретних підстав даний правочин ним віднесено до нікчемних, доказів на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) відповідачем також не надано.

Проте на дату запровадження в Банку тимчасової адміністрації кошти, які позивач передавала в позику ТОВ «ІРЦ» вже обліковувались на її особовому рахунку, оскільки були повернуті разом із нарахованими процентами. Таким чином, станом на вказану дату позивач був вкладником Банку в розумінні статті 2 Закону № 4452, а зазначені вище кошти є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 Закону № 4452.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що посилання відповідача на положення пунктів 7-9 частини третьої статті 38 закону № 4452-VI та на положення статей 215 Цивільного кодексу України, як на правову підставу для визнання зазначених вище транзакції нікчемними, є необґрунтованими.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 24.04.2018 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 02.05.2018.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко