Справа № 580/644/18
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/644/18
Номер провадження 2-а/580/61/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: судді: Бакланова Р. В.

за участю секретаря - Лєсної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по ст. 132-1 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 642119 від 17.02.2018, інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Товмою Олександром Володимировичем. Зазначена постанова є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки 14 лютого 2018 року Відділом безпеки дорожнього руху Управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було видано дозвіл №06НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строком дії з 15.02.2018 по 28.02.2018 на зазначений автопоїзд для руху по зазначеному маршруту.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву в якій ствердив свої позовні вимоги у повному обсязі, попросив справу розглядати у його відсутності.

Відповідач до судового засідання не з'явився, надіслав відзив на позов та відеозапис, справу проохав розглядати у його відсутності.

Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

На позивача ОСОБА_1 винесена постанову про накладення адміністративного стягнення по ст. 132-1 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 642119 від 17.02.2018, інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Товмою Олександром Володимировичем (а.с.7), відповідно до якої позивач мпритягується до адміністративної відповідальності за те, що він 17.02.2018 об 16 год 40 хв на 208 км автодороги Київ-Харків перевозив вантаж «кран балка» з дозволом № 06НГ на транспортному засобі DAF FTC XF/FAYMONVILLE держаний номерний знак НОМЕР_1, у якого вантаж виступає за задній габарит на 2,5 м. відповідного запису в дозволі, чим порушив п. п 22.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність ст. 132-1 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обов'язкових реквізитів, передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП та додатком 5 до Інструкції, а саме: не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відсутні відомості про те, яким технічним засобом здійснено фото- або відеозапис; відомості щодо напрямку руху автомобіля позивача та по якій саме дорозі він рухався - головній чи другорядній; відповідачем взагалі не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Товмою О.В. про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Крім того, з дослідженого судом відеозапису з нагрудної відеокамери № ВІ0053 від 17.02.2018року. № запису , який відповідач надав у підтвердження своїх заперечень, не встановлено обставини, що зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, оскільки на вказаному відеозаписі взагалі не зафіксовано факт порушення саме позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Також, згідно відеозапису при замірі довжини початок вимірювального засобу не прикладався нульовою відміткою до транспортного засобу, що викликає сумніви щодо вірогідності обставин, викладених в оскаржуваній постанові. В додаток до зазначеного, запис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) фрагментарний, в той час як повинен бути безперервний запис з моменту контакту з особою, яка звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки нарізка з різних кадрів відображає упереджену позицію відносно особи, що порушує презумпцію невинуватості, натомість на наданому відеозаписі взагалі відсутній пгозивач ОСОБА_1

Також, із матеріалів справи вбачається, що відповідач не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також не встановлено свідків правопорушення. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132 КУпАП.

Таким чином, жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови, відповідачем не надано, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем порушено вимоги пункту 8 Розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відповідно до якого заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами. Як вбачається з оскаржуваної постанови, місце проживання (перебування) особи, яка притягається до відповідальності, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записані недрукованими літерами, ледь розбірливим почерком.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

За таких обставин суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 642119 від 17.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції Національної поліції України Товмою Олександром Володимировичем, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд Сумської області.

Повний текст рішення виготовлений 24.04.2018 року.

Суддя: Р. В. Бакланов