Справа № 810/598/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року № 810/598/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2 з позовом до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2, отримувачем якої є законний представник - ОСОБА_1, з урахуванням відомостей фактичної заробітної плати в розмірі 545,00 крб., одержаної годувальником за період роботи в зоні відчуження з 26.04.1986 по 27.04.1986;

- зобов'язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2, отримувачем якої є законний представник - ОСОБА_1, за довідкою про заробітну плату від 09.02.2015 № 5, виходячи із заробітної плати, одержаної годувальником за період роботи в зоні відчуження з 26.04.1986 по 27.04.1986 - із суми заробітної плати за роботу в зоні відчуження за квітень 1986 року, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, визначеної шляхом ділення заробітної плати за весь фактично відпрацьований час в розмірі 545,00 крб. на число відпрацьованих днів 2 та множенням одержаної суми на 30,- як (545,00 крб. : 2 дні) х 30 календарних днів та виплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 03.07.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є вдовою ОСОБА_3, який був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії І внаслідок чого отримав інвалідність ІІ групи, смерть якого повязана з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у зв'язку з цими обставинами перебуває на обліку в Ірпінському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та являється отримувачем пенсії по втраті годувальника, яка призначена, в розмірі відшкодування фактичних збитків, малолітньому сину - ОСОБА_2.

Так, позивач стверджує, що при призначенні вказаної пенсії, відповідач проігнорував фактичний розмір заробітної плати годувальника, призначивши пенсію в значно нижчому розмірі, тому вона звернулась, як законний представник малолітнього сина, до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії починаючи з 03.07.2016, в якій просила, зокрема, при проведенні перерахунку та обчисленні розміру (суми) пенсії по втраті годувальника в розмірі відшкодування фактичних збитків, врахувати довідку про заробітну плату від 09.02.2015 № 5 з урахуванням відомостей про фактично отриману заробітну плату (грошове забезпечення) в розмірі 545,00 крб. за роботу в зоні відчуження, однак відповідач протиправно відмовив їй в проведенні вказаного перерахунку, посилаючись на те, що в пенсійного органу відсутні підстави для врахування одноразового грошового забезпечення (винагороди) при обчисленні пенсії в разі втрати годувальника. Позивач вважає, що вказаними діями пенсійний орган грубо порушив право на соціальний захист та гідне пенсійне забезпечення її з годувальником малолітньої дитини - ОСОБА_2.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача в письмовому відзиві, поданому до суду 14.03.2018, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що посадові особи Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області при прийнятті рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії, призначену, по втраті годувальника на неповнолітню дитину, діяли в межах, на підставі та у спосіб передбачений законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є вдовою ОСОБА_3, який був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії І внаслідок чого отримав інвалідність ІІ групи, смерть якого повязана з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується дублікатом посвідчення дружини опікуна дітей померлого громадянина із числа ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС категорії І смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою від 22.11.2016 № 603606, виданим Київською облдержадміністрацією.

У позивача та ОСОБА_3 від спільного шлюбу є малолітній син - ОСОБА_2, якого віднесено до потерпілих дітей від Чорнобильської катастрофи, як такого що народився після 26.04.1986 від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та який, після смерті батька отримав статус неповнолітньої дитини померлого громадянина із числа ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС категорії І смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, що є підставою для надання пільг і компенсацій, встановлених діючим законодавством. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження від 09.11.2005 серії І-ОК № 022071, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, посвідченням від 22.11.2005 категорії Д № 099497*Н, виданим Київською облдержадміністрацією та довідкою від 07.10.2016 № 1335, виданою Київською облдержадміністрацією.

Чоловік позивача, - ОСОБА_3, перебував на обліку в Ірпінському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області з 07.11.2001 по день смерті - 02.07.2016, та отримував пенсію по інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до законодавства України.

Після відмови пенсійного органу в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_3 згідно довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) від 09.02.2015 № 5, видану Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області з урахуванням одноразової грошової винагороди в розмірі 500,00 крб., яка відображена в поданій довідці, останній, звертався з адміністративним позовом до суду.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 09.11.2015 по справі № 367/7453/15а позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 з урахуванням довідки про заробітну плату від 09.02.2015 № 9 та відомостей про фактично отримане грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження з якого визначається пенсія в розмірі 545,00 крб., та яке складається з грошового забезпечення в розмірі 45,00 крб. та одноразового додаткового грошового забезпечення (винагороди) в розмірі 500,00 крб., отриманих ним під час виконання службових обовязків у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Припять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також зобов'язано пенсійний орган провести зазначений перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_3 з урахуванням всіх вказаних сум і виплатити недоплачену суму пенсії починаючи з 01.04.2015. Вказана постанова набрала законної сили 25.11.2015.

Як убачається з матеріалів справи, розмір перерахованої пенсії по інвалідності ОСОБА_3 становив 5759,15 грн., де 4877, 55 грн. - основний розмір пенсії від середнього заробітку.

Вважаючи вказаний перерахунок не вірним, ОСОБА_3 звертався до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області із заявою про приведення у відповідність до норм чинного законодавства проведений йому перерахунок пенсії, однак листом від 22.06.2016 № 152/Ш-03, пенсійний орган відмовив йому в задоволенні вказаної заяви. Дана відмова оскаржена не була у зв'язку із смертю ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть від 07.07.2016 серії І-ОК № 372869).

14 квітня 2017 року позивач, як дружина померлого учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії І, інваліда ІІ групи ОСОБА_3, звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітнього сина годувальника - ОСОБА_2. До вказаної заяви позивачем були додані всі передбачені законодавством документи.

Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, розпорядженням від 16.08.2017 № 160278, призначило пенсію по втраті годувальника малолітньому ОСОБА_2 в розмірі 1865, 13 грн.

Виплата вказаної пенсії за минулий період (з 03.07.2016) та за липень 2017 року була проведена пенсійним органом 12.07.2017.

Не погоджуючись з вказаною сумою призначеної пенсії, позивач, 28.07.2017, звернулась до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про здійснення перерахунку пенсії, призначену по втраті годувальника малолітньому ОСОБА_2, у відповідності до норм чинного законодавства, починаючи з 03.07.2016.

Листом від 09.08.2017 № 111/Ш-03 відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дитину, мотивуючи своє рішення тим, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 09.11.2015 по справі № 367/7453/15а, було зобовязано пенсійний орган провести нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсію по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки від 09.02.2015 № 9 та відомостей про фактично отримане грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження з якого визначається пенсія в розмірі 545,00 крб., та яке складається з грошового забезпечення в розмірі 45,00 крб. та одноразового додаткового грошового забезпечення (винагороди) в розмірі 500,00 крб., а тому підстави для врахування одноразового грошового забезпечення (винагороди) при обчисленні пенсії, в разі втрати годувальника, відсутні.

Не погоджуючи з рішенням і діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За приписами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 1 цього Порядку пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Суд, погоджується з позицією позивача щодо розрахунку заробітної плати, одержаної годувальником за період роботи в зоні відчуження з 26.04.1986 по 27.04.1986 яка складалась із суми заробітної плати за роботу в зоні відчуження за квітень 1986 року, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, визначеної шляхом ділення заробітної плати за весь фактично відпрацьований час в розмірі 545,00 крб. на число відпрацьованих днів 2 та множенням одержаної суми на 30,- як (545,00 крб. : 2 дні) х 30 календарних днів. Також суд погоджується із думкою позивача щодо неправомірності рішення Ірпінського обєднаного управління Пенсійного фонду Київської області, оскільки питання обчислення, перерахунку та виплати пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі довідки про заробітну плату від 09.02.2015 № 9 та відомостей про фактично отримане грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження з якого визначається пенсія в розмірі 545,00 крб., та яке складається з грошового забезпечення в розмірі 45,00 крб. та одноразового додаткового грошового забезпечення (винагороди) в розмірі 500,00 крб., отриманих ним під час виконання службових обовязків у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Припять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вже було розглянуте Ірпінським міським судом Київської області, яким вже було підтверджено право чоловіка позивача на перерахунок і виплату вказаної пенсії.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, неправомірність неврахування довідки про заробітну плату від 09.02.2015 № 9 та відомостей про фактично отримане грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження з якого визначається пенсія в розмірі 545,00 крб., та яке складається з грошового забезпечення в розмірі 45,00 крб. та одноразового додаткового грошового забезпечення (винагороди) в розмірі 500,00 крб., отриманих ним під час виконання службових обовязків у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Припять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при нарахуванні пенсії по інвалідності ОСОБА_3 відповідачем вже була встановлена в судовому порядку, а тому окремого доказування ця обставина не потребує.

Право ОСОБА_2 як малолітнього сина померлого годувальника є похідним від права його батька на зазначений вид пенсії. Саме тому не потребує повторного розгляду питання правомірності використання довідки про заробітну плату від 09.02.2015 № 9 та відомостей про фактично отримане грошове забезпечення за роботу в зоні відчуження з якого визначається пенсія в розмірі 545,00 крб., та яке складається з грошового забезпечення в розмірі 45,00 крб. та одноразового додаткового грошового забезпечення (винагороди) в розмірі 500,00 крб., для перерахунку та виплати пенсії його померлому батьку, а відповідно і його пенсії, як малолітнього сина померлого годувальника.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що у цьому випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дії щодо відмови у задоволенні заяви позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то зважаючи на обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що з метою відновлення порушених прав позивача, на виконання завдань адміністративного судочинства, визначених частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в цій справі та зобов'язати відповідача у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.

Керуючись статтями 9, 77, 241-246, 250, 255, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2, отримувачем якої є законний представник - ОСОБА_1, з урахуванням відомостей фактичної заробітної плати в розмірі 545,00 крб., одержаної годувальником за період роботи в зоні відчуження з 26.04.1986 по 27.04.1986.

3. Зобов'язати Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2, отримувачем якої є законний представник - ОСОБА_1, за довідкою про заробітну плату від 09.02.2015 № 5 та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 03.07.2016 та з урахуванням висновків суду.

4. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.