Справа № 817/357/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 817/357/18

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_1,

а участю секретаря Нероди І.В.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "01" лютого 2018 р. (судове рішення ухвалене суддею Друзенко Н.В. в м.Рівне, повний текст судового рішення складено 01.02.2018) у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування наказу , -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 10.01.2018 в частині застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2Х." №249/5 від 29.01.2018.

Разом з позовом арбітражним керуючим ОСОБА_2 подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2Х." №249/5 від 29.01.2018 до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.02.2018 хабезпечено позов у справі №817/357/18 - зупинено дію наказу Міністерства юстиції України (; 01001, м.Київ, вул. Городецького, 13) "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2Х." №249/5 від 29.01.2018 року до набрання законної сили рішенням суду у справі №817/357/18.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції Міністерство юстиції України звернулось з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема вказує, що частиною 5 статті 113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що оскарження рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду не зупиняє його дію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 02.04.2013 отримала свідоцтво №248 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без обмеження строку дії.

29.01.2018 Міністерством юстиції України видано наказ №249/5 "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2Х.".

У січні 2018 арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 10.01.2018 в частині застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2Х." №249/5 від 29.01.2018.

До позову арбітражний керуючий ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2Х." №249/5 від 29.01.2018 до набрання законної сили рішенням суду.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що дія оскаржуваного наказу унеможливлює виконання позивачем обов'язків у справах про банкрутство, так як може бути підставою для заміни арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) під час вирішення відповідних клопотань та заяв у судових засіданнях, реалізації майна, реалізації майна, погашення вимог кредиторів, що в свою чергу, унеможливить відновлення таких прав позивача на здійснення діяльності в межах тих ліквідаційних процедур та справ про банкрутство, в яких він приймає участь.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-XII, від 14.05.1992.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражні керуючі є субєктами незалежної професійної діяльності, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Частиною 1 статті 107 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 109 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з ч.1 ст.113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дію.

Разом з тим, вимога закону щодо чинності рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності не виключає можливості застосування (за наявності підстав) заходів забезпечення позову в разі оскарження такого рішення.

Відповідно до статті 151 КАС України одним із видів забезпечення позову може бути зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

За правилами ст. 150 КАС України суд має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 як арбітражний керуючий виконувала обов'язки у справі про банкрутство одинадцяти підприємств, а саме: Кредитної спілки "Єдність", Товариства з обмеженої відповідальності "Новітні крохмальні технології", Публічного акціонерного товариства "Екологія, комунальне обладнання" (Турбівський машинобудівний завод), Державного підприємства "Червоненський завод продтоварів", Товариства з обмеженою відповідальністю "Медея", Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів", Приватного підприємства "Профіт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко", Приватного акціонерного товариства "Ренесанс", Приватного підприємства "Біна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Здоров'я Тотал".

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Тобто, в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» наказ Міністерства юстиції України "Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2Х." №249/5 від 29.01.2018 може призвести до позбавлення позивача права здійснювати повноваження арбітражним керуючим у справах про банкрутство. Дія спірного наказу про припинення діяльності арбітражного керуючого, може бути підставою для заміни ліквідатора (арбітражного керуючого, керуючого санацією) під час вирішення відповідних клопотань кредиторів у справі про банкрутство, що в свою чергу унеможливлює відновлення таких прав позивача на здійснення діяльності в межах тих ліквідаційних процедур та справ про банкрутство, в яких він приймає участь.

Крім того, правомірність вчинення відповідачем оскаржених дій та рішень підлягає дослідженню лише під час судового розгляду справи, відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Викладені ним доводи в апеляційній скарзі спростовані встановленими вище обставинами та висновками.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Ухвалу прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "01" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "19" квітня 2018 р.