Справа № 756/5766/17
Суддя: Тітов М. Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.04.2018 Справа № 756/5766/17
№756/5766/17
№2-а/756/38/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Тітова М.Ю.

за участю секретаря - Лісовенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил. Свої вимоги мотивує тим, що він 14.08.2016 через пункт пропуску «Виступовиі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб «Audi A4», кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, з метою транзиту (особисте використання). 05.04.2017 відповідачем була винесена постанова в справі про порушення митних правил № 0720/101000014/2016, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, посилаючись на те, що митницею порушено процедуру розгляду справи про порушення митних правил, оскільки постанова прийнята поза межами строку, визначеного ст. 467 МК України, а також розгляду справи за відсутності позивача за наявності клопотання від нього про відкладення розгляду справи. Так, позивач вказує, що 05.10.2016 митницею було складено протокол за № 0720/101000014/2016 по факту скоєння ним порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України. У вказаному протоколі зазначалося, що розгляд справи відбудеться 01.12.2016 за адресою Житомирської митниці. 24.11.2016 ним на адресу митниці було направлено повідомлення про те, що він бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил та скористатись правами, визначеними статтею 498 Митного кодексу України. Разом з цим, він також повідомив посадових осіб митниці, що у зв'язку із тим, що він знаходиться на лікуванні, 01.12.2016 не зможе особисто бути присутнім при розгляді його справи та просив перенести розгляд справи на іншу дату. Згодом позивач отримав повідомлення, в якому зазначалось, що розгляд справи відбудеться 22.02.2017. Проте у зв'язку із захворюванням та призначеними йому процедурами позивач не зміг прибути до відповідача 22.02.2017, про що повідомив останнього. Пізніше відповідачем на його адресу направлено лист, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться 22.03.2017. У відповідь на дане повідомлення позивач направив лист, в якому зазначив, що бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення ним митних правил та скористатися послугами перекладача і захисника, однак не має можливості з'явитися у призначений митницею час. Проте, незважаючи на клопотання позивача, 05.04.2017 відповідач незаконно виніс постанову в справі про порушення митних правил, чим порушив законні права та інтереси позивача.

Посилаючись на наведене, просив суд постанову Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0720/101000014/2016 від 05.04.2017, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. визнати незаконною та скасувати, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.3 ст.470 Митного кодексу України закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань, відзиву на адресу суду не надіслав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

14.08.2016 через пункт пропуску «Виступовиі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» ввіз на митну територію України транспортний засіб «Audi A4», кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився - 24.08.2016, однак у встановлений законодавством строк позивач не вивіз транспортний засіб за межі митної території України та не доставив до митного органу.

Таким чином, позивач перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «Audi A4», кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, більше ніж на десять діб.

25.08.2016 заступником начальника митного посту «Північний» складено службову записку на ім'я заступника начальника Житомирської митниці ДФС Афанасьєва В.К., в якій зазначено перелік транспортних засобів щодо яких в ЄАІС ДФС відсутня інформація про вивезення транспортних засобів за межі митної території України, в тому числі автомобіль, ввезений 14.08.2016 позивачем.

05.10.2016 посадовою особою Житомирської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0720/101000014/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. У протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 01.12.2016 о 10:00 годині за адресою Житомирської митниці ДФС.

Листом від 07.10.2016 вказаний протокол було направлено позивачу.

24.11.2016 позивач направив на адресу відповідача повідомлення про перенесення розгляду справи про порушення митних справ на середину січня 2017 року у зв'язку із перебуванням на лікуванні та повідомив, що бажає прийняти участь у розгляді справи і скористатись правами, визначеними статтею 498 МК України. Крім того, зазначив, що 21.08.2016 автомобіль вийшов з ладу та знаходився на станції технічного обслуговування автомобілів в м. Києві.

Повідомлення позивача було розглянуто Житомирською митницею ДФС та задоволено, розгляд справи перенесено на 17.01.2017.

17.01.2017 позивач не з'явився на розгляд справи про порушення митних правил, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 22.02.2017.

22.02.2017 позивач також не зміг прибути до відповідача через захворювання та призначені процедури, про що повідомив відповідача та надав відповідні докази.

23.02.2017 відповідачем направлено лист на адресу позивача, в якому зазначено, що розгляд справи порушеної відносно ОСОБА_1 перенесено та відбудеться 22.03.2017.

У відповідь на вказане повідомлення позивач направив клопотання, в якому просив залучити до участі у справі перекладача у зв'язку з чим перенести розгляд справи на іншу дату.

У повідомленні від 29.03.2017 відповідач повідомив ОСОБА_1, що розгляд справи про порушення митних правил перенесено та відбудеться 05.04.2017.

05.04.2017 заступником начальника Житомирської митниці ДФС управління протидії митним правопорушенням Мірошніченко М.І. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0720/101000014/2016, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. З ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначені Митним кодексом України.

Відповідно до статті 40 МК України, усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Статтею 93 МК України встановлені вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, згідно вимог якої, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України під котролем митного органу (ст. 102 МК України).

Частиною 2 статті 200 МК України передбачено, що доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 МК України.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 381 МК України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Частиною 3 ст.470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Статтею 460 МК України визначені обставини, які виключають відповідальність за вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

За приписами ст. 468 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст.ст. 489, 491 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першійстатті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

У відповідності до ст. 498 МК України, прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом, а не обов'язком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Факт порушення позивачем вимог ст. 95 Митного кодексу України підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил. Обставини, що спростовують відомості зазначені в постанові про притягнення до відповідальності за порушення митних правил судом не встановлені.

При цьому розгляд відповідачем справи про порушення митних правил та винесення постанови без участі позивача не впливає на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зважаючи на те, що він був неодноразово повідомлений про дату і місце розгляду справи, мав можливість надати свої заперечення, оскільки був повідомлений про право надання пояснень у будь-який день та зручний для нього час до визначеної дати, однак зазначеним правом не скористався, що вказує на зловживання правом на особисту участь у розгляді справи, а тому суд вважає, що в даному випадку зазначені обставини не являються підставою для скасування постанови.

Доводи позивача про те, що у зв'язку із поломкою ввезеного ним автомобіля він не зміг у встановлений законом строк вивезти його за межі митної території суд не бере до уваги, оскільки надані позивачем документи свідчать лише про ремонт транспорного засобу у період з 23.08.2016 по 05.09.2016, що не виключає можливості його доставки на митницю після здійснення ремонтних робіт. Разом з тим, станом на час розгляду даної справи транспортний засіб за межі митної території України не вивозився, в інший митний режим цей автомобіль не поміщався. Доказів, які підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб позивачем надано не було.

Стосовно посилань позивача на порушення митним органом строку накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ст.467 Митного кодексу України, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до вимог частини першої статті 467 Митного кодексу України стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справ про триваючі порушення митних правил не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

В даному випадку правопорушення є триваючим, оскільки особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Факт такого порушення був виявлений відповідачем 25.08.2016, що підтверджується службовою запискою на ім'я заступника начальника Житомирської митниці ДФС. Тобто, граничний термін притягнення позивача до відповідальності сплив 25.02.2017, що свідчить про те, що у даному випадку оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил від № 0720/101000014/2016 від 05.04.2017 є протиправною, оскільки прийнята посадовою особою відповідача поза межами строків, що передбачені чинним законодавством України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови у справі про порушення митних правил є законними та підлягають задоволенню. В той же час суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині вимог щодо закриття провадження у справі про порушення митних правил, оскільки це виключно компетенція відповідача, а не суду.

У відповідності до ст. 139 КАС України суд присуджує до стягнення судовий збір у сумі 640,00 грн. на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної фіскальної служби України.

Що стосується клопотання позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, правова допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги від 12.05.2017, укладеного з ТОВ «Ло Енд Мо», в особі директора ОСОБА_4, додаткового договору до нього від 14.05.2017 та на підставі довіреностей, виданих ТОВ «Ло Енд Мо» на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6

За змістом норм ч. 1 і 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються в тому числі з витрат, пов'язаних з розглядом справи, - витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Таким чином, законодавством передбачено можливість відшкодування судових витрат, пов'язаних з наданням правничої допомоги виключно адвокатом. Документів, що підтверджують право ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на зайняття адвокатською діяльністю матеріали справи не містять.

Відтак, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

З викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, відомості про ідентифікаційний номер відсутні) до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Перемоги, буд. 25, ) про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Житомирської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил № 0720/101000014/2016 від 05.04.2017, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,00 грн. з Житомирської митниці Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної фіскальної служби України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.Ю. Тітов