Справа № 760/24538/17
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/808/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі: судді - Лазаренко В.В., розглянув в порядку спрощенного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2017 позивач звернувся в суд з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 18.08.2016.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що протягом своєї трудової діяльності працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці із зайнятістю протягом повного робочого дня, які дають право на призначення пенсії за Списком №1, а саме: з 03.09.1985 р. по 06.01.1986 р. - гірничним майстром Виробничого об'єднання «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка», з 06.01.1986 р. по 09.07.1986 р. - підземним помічником начальника ділянки з повним робочим днем у шахті, з 09.07.1986 р. по 02.02.1988 р. - підземним гірничним майстром з повним робочим днем у шахті, з 02.02.1988 р. по 01.11.1988 р. - підземним помічником начальника ділянки з повним робочим днем, з 01.11.1988 р. по 26.06.1990 р. - підземним начальником ділянки з повним робочим днем у шахті, з 26.06.1990 р. по 04.05.1992 р. переведений начальником зміни, пов'язаної з підземними роботами на видобутку вугілля, з 04.05.1992 р. по 03.11.1992 р. - начальником ділянки з повним робочим днем у шахті.

Крім того, у період навчання у Донецькому політехнічному інституті він проходив на Виробничому об'єднанні «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка» виробничу практику, а саме: з 21.06.1982 р. по 02.08.1982 р. - підземним учнем гірничоробочого очисного вибою з повним робочим днем у шахті, з 13.06.1983 р. по 31.08.1983 р. - підземним учнем гірничоробочого очисного вибою з повним робочим днем на шахті; з 20.06.1984 р. по 01.08.1984 р. - підземним гірничним майстром з повним робочим днем у шахті.

18.08.2016 позивач звернувсь до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням пільгового стажу по Списку № 1, проте 30.10.2017 отримав лист від відповідача про те, що йому 25.10.2016 було відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з розбіжностями між пільговими довідками та трудовою книжкою.

З даною відмовою позивач не погоджується, оскільки стаж роботи за Списком №1 у нього складає 1 років 2 місяці, а тому він має право на призначення пенсії на пільгових умовах з п'ятдесяти трьох років, даний стаж роботи підтверджується записами в трудовій книжці, а тому відповідач не мав права вимагати додаткових довідок про підтвердження стажу роботи і мав призначити пенсію виходячи з даних у трудовій книжці, а тому вважає відмову відповідача незаконною та просить задовольнити позов.

З відзиву на позовну заяву представника ПОУПФ України в м. Києві вбачається, що проти задоволення позову відповідач заперечує, посилаючись на те, що Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій затвердженого Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 передбачено, що для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. Данні трудової книжки та довідок про підтверджений наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.12.2014 р. № 390 містять численні розбіжності (копії додаються), а саме: в даній довідці зазначено, що позивач працював повний робочий день на «ОП «Шахта «Холодная Балка» ГП «Макеевуголь», де 02.08.1982 р. закінчив практику - наказ № 107- к від 02.08.1982 р., однак згідно даних трудової книжки зазначено що позивач був звільнений у зв'язку з закінченням практики наказ № 106к від 02.08.1982 р.; 31.08.1983 р. позивач закінчив практику - наказ 111-к від 01.09.1983, а згідно даних трудової книжки позивач був звільнений у зв'язку з закінченням практики наказ № 110к від 31.08.1983 р., 10.08.1984 р. позивач закінчив практику - наказ 130-к від 10.08.1984 р., а згідно даних трудової книжки позивач був звільнений у зв'язку з закінченням практики наказ № 130-к від 09.08.1984 р..

Крім того, в довідці зазначено що позивач працював: «08.04.1986 - горный мастер; 28.04.1987 - н.о. участкового нормировщика; 10.11.1987 н.о. пом. нач.-ка уч-ка № 9; 09.12.1987 - н.о. участкового горного нормировщика; 10.12.1987 - н.о. пом. нач.-ка уч-ка № 9; 11.01.1988 - н.о. участкового нормировщика горного», однак, згідно записів трудової книжки, позивач з 06.01.1986 по 09.07.1986 р. працював підземним помічником начальника, а з 09.07.1986 р. по 02.02.1988 р. - переведений підземним гірничим майстром, з 02.02.1988 р. по 01.11.1988 р. - переведений підземним помічником начальника, з 01.11.1988 р. по 01.01.1990 р. призначений підземним начальником.

У зв'язку з даними розбіжностями відповідач призначити позивачу пільгову пенсію за списком № 1 згідно заяви, зареєстрованої 18.08.2016 р. № 6921 немає законних підстав.

А тому, відповідач вважає, що дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правомірними і в задоволенні позову просить відмовити.

Крім того, посилається на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, оскільки про захист своїх порушених прав він дізнався 25.10.2016.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощенного провадження без повідомлення сторіня, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач працював з 03.09.1985 р. по 06.01.1986 р. гірничним майстром Виробничого об'єднання «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка», з 06.01.1986 р. переведений підземним помічником начальника ділянки з повним робочим днем у шахті, з 09.07.1986 р. переведений підземним гірничним майстром з повним робочим днем у шахті, з 02.02.1988 р. переведений підземним помічником начальника ділянки з повним робочим днем, з 01.11.1988 р. призначений підземним начальником ділянки з повним робочим днем у шахті, з 26.06.1990 р. переведений начальником зміни, пов'язаної з підземними роботами на видобутку вугілля, з 04.05.1992 р. призначений начальником ділянки з повним робочим днем у шахті та був звільнений 03.11.1992 р., що вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 21.06.1982,

Також, з даної трудової книжки вбачається, що в період навчання позивач призначався на роботу, яка передбачена Списком№1, а саме з 21.06.1982 р. по 02.08.1982 р. - підземним учнем гірничоробочого очисного вибою з повним робочим днем у шахті, з 13.06.1983 р. по 31.08.1983 р. - підземним учнем гірничоробочого очисного вибою з повним робочим днем на шахті; з 20.06.1984 р. по 01.08.1984 р. - підземним гірничним майстром з повним робочим днем у шахті.

18.08.2016 позивач звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах та надав відповідачу документи на підтвердження свого права на пенсію на пільгових умовах, проте листом № 336623/07 від 25.10.2016 позивачу було відмовлено у призначені пенсії, у зв'язку з розбіжностями записів у трудовій книжці з довідкою про підтверджений наявного трудового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що про відмову в задоволенні заяви позивача про призначення пенсії його було повідомлено листом № 33662/07 від 25.10.2016. відповідно до супровідного листа № 57798/07 від 30.10.2017, в якому зазначено, що лист № 33662/07 від 25.10.2016 позивачу був надісланий саме 25.10.2016.

Проте, відповідачем не надано суду доказів, що даний лист був надісланий позивачу саме 25.10.2016, зокрема не надано розписки позивача про його отримання чи витягу з реєстру поштових відправлень, в той час як позивач посилається на те, що даного листа не отримував, а тому звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повідомити про результати розгляду його заяви від 18.08.2016 про призначення пенсії.

Оскільки, у суду наявні докази, що позивач отримав лист № 33662/07 від 25.10.2016 лише 30.10.2017, то суд приходить до висновку, що позивач дізнався про порушення його прав саме 30.10.2017, а тому ним не був пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 3 статті 13 вищевказаного Закону передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначений постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року.

Пункт 3 Порядку передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку також передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 № 110, визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, що підтверджується відповідним записом у трудовій книзі, а у разі її відсутності - уточнюючими довідками з місць роботи.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1- рп/99).

Таким чином, до спірних правовідносин, що виникли між сторонами підлягає застосуванню постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», оскільки періоди роботи позивача та посади, які він займав, і які відповідно до даної постанови віднесені до Списку №1, підтверджуються наявними в трудовій крижці записами

Так, зі змісту вищезазначеної постанови вбачається, що до Списку №1 віднесені: Гірські роботи, Видобуток вугілля, руди, сланцю, нафти та ін. підземним способом, а також, будівництво шахт, рудників, метрополітенів та інших підземних споруд.

Крім того, до даних правовідносин належить застосувати постанову Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. N 10, відповідно до якої підземні роботи робота повний робочий день, віднесені до Списку №1.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та аналізуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що стаж роботи позивача за професіями, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах складає понад 7 років.

З матеріалів справи вбачається, що з заявою про призначення пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу по Списку №1 позивач звернувсь до відповідача у віці 53 років, що свідчіть про наявність достатнього стажу роботи на посадах, внесених до списку №1.

Позивач на підтвердження наявності у нього пільгового стажу подав відповідачу документи, необхідні для такого призначення.

За таких обставин, відмова ПОУПФ України в м. Києві в призначенні пенсії позивачу є протиправною, а тому позивачу має бути призначена пенсія за віком з урахуванням пільгового стажу.

Визначаючи час, з якого позивачу має бути призначена пенсія, суд виходить з наступного.

Позивач звернувся до ПОУПФ України в м. Києві з заявою про призначення пенсії 18 серпня 2016 та просить призначити йому пенсію саме з 18.08.2016.

Частиною 1 ст. 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд прийшов до висновку, що у зв'язку з наявністю у відповідача трудового стажу понад сім років на роботах, що віднесені до Списку№1, то, враховуючи положення ч. 3 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», він має право на пенсію за віком після досягнення п'ятдесяти трьох років.

Таким чином, враховуючи, що позивачу 53 роки виповнилось 03.08.2016, з заявою про призначення пенсії він звернувся 18.08.2016, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, отже пенсія на пільгових умовах за Списком №1 має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку з урахуванням пільгового стажу, тобто з 04.08.2016.

Керуючись статтями 19,46 Конституції України, Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 2, 6, 9, 19-20, 242-246, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /03037, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2/ до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві /03680, м. Київ, вул. Антоновича, 70, / про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 04.08.2016.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 640 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного адміністративного суду м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В.Лазаренко