Справа № 826/6741/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2018 року № 826/6741/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у спрощеному провадженні справу за позовом ТОВ «Синтезбуд» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Плющ О.С. про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування приписів та постанов

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Синтезбуд» звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Плющ О.С. про визнання неправомірною позапланової перевірки будівництва виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, проведену 26.04.2017 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Плющ О.С.; визнання неправомірними дій по віднесенню до V категорії складності виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області; визнання протиправним та скасування приписів від 26.04.2017 №С-2604/9, №С-2604/10, №С-2604/12; визнання протиправними та скасування постанов від 11.05.2017 №З-1105/5-10/10-61/1105/09/01, №З-1105/6-10/10-62/1105/09/01.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що перевірку проведено за відсутності підстав визначених "Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553. Крім того, позивач вказує, що відповідач не наділений повноваженнями що до визначення категорії складності об'єкту будівництва, висновок відповідачів, що об'єкт будівництво виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області відноситься до V категорії складності є безпідставним.

Позивач клопотав про вирішення справи без його участі

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що позивачем невірно визначено категорію складності об'єкту будівництва, а тому на Позивача обґрунтовано накладено штраф за правопорушення у сфері містобудування та винесено приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Ухвалою від 22.06.2017 відкрито провадження та справу призначено до вирішення в судовому засіданні.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа №826/6741/17 не підпадає під дію ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства в судовому засіданні ухвалено про вирішення справи у спрощеному провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Плющом О.С. проведено позапланову перевірку дотримання ТОВ «Синтезбуд» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва «Будівництво виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області» за результатом якої складено акт від 26.04.2017 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, наступне: відповідно до арк. 112 тому проектної документації ОВНС (оцінка впливів на навколишнє середовище), Об'єкт не відноситься до екологічно небезпечних об'єктів, ТОВ «Селена-плюс» не займається хімічним виробництвом, не має виробничих потужностей для хімічного виробництва і зберігання хімічних продуктів, при тому що проектною документацією передбачено випуск 25000 найменувань хімічних сполук на місяць (арк. 2 загальної пояснювальної записки АДП-02/14-ПЗ) та одночасне зберігання 29,2 тонни хімічних речовин (арк.. 32-33 Тому «Оцінка впливів на навколишнє середовище» 211/01-2015-ОВНС). Разом з тим, п. 9 Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 № 808, до таких видів діяльності віднесено зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази) незалежно від методів та обсягу виробництва продукції; крім того, опалення виробничих приміщень, побутових та допоміжних приміщень запроектовано цілодобове, водяне, з місцевими опалювальними приладами, джерелом постачання тепловою енергією систем опалення і вентиляції є власна твердопаливна котельня підприємства КУМ-Т 400 з 4 котлами загальною потужністю 400 кВт. Разом з тим, відповідно до п. і Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 № 808, до таких видів діяльності відноситься устаткування для виробництва електроенергії, пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива.

Відповідно до п. А.2 додатку А (обов'язкового) ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об'єктів будівництва», об'єкти, які відповідно до Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а також ті, проектування яких здійснюється з урахуванням вимог інженерно-технічних заходів цивільного захисту, є такими, що відповідно до Закону "Про об'єкти підвищеної небезпеки" несуть реальну загрозу виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру, їх слід відносити до V категорії складності.

Враховуючи викладене, генпідрядником на об'єкті V категорії складності виконуються будівельні роботи без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено ст.. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466.

В загальному журналі робіт відсутні відомості про складені акти на закриття прихованих робіт, про ведення спеціальних журналів робіт, про результати випереджувального контролю якості будівельно-монтажних робіт; у відомостях на виконання будівельних робіт період ведення журналу відсутня інформацію про посаду відповідальної особи.

В журналі бетонних робіт відсутня інформація про результати випробувань контролю зразків бетону та номери паспортів якості бетонної суміші; журнал не прошитий, аркуші не пронумеровані.

З огляду на викладене відповідачі вказують, що виконавча документація ведеться з порушенням, що є порушенням п. 1.17 ДБН А.3.1.5-2009 «Організація будівельного виробництва», який діяв до 31.12.2016 та п. 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», який діє з 01.01.2017.

Відповідно до загального журналу робіт, будівельні роботи розпочаті 19.05.2015 та зокрема, протягом всього 2015 року, проте під час перевірки надано проект виконання робіт (ПВР) 05/16-ПВР, виготовлений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, у якому міститься креслення будгенплану та схеми монтажу конструкцій дата розробки яких - травень 2016 року. Враховуючи викладене, будівельні роботи на Об'єкті в період з 19.05.2015 по травень 2016 року велися без проекту виконання робіт, чим порушено п. 3.3.1 ДБН А.3.1.5-2009 «Організація будівельного виробництва», який діяв до31.12.2016 та п. 5.3.3 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», діючого з 01.01.2017.

На підставі акту перевірки відповідачами винесено наступні приписи від 26.04.2016:

№С-2604/9, яким позивача зобов'язано усунути виявлені порушення в частині без отримання дозволу на виконання будівельних робіт в строк до 26.07.2017;

№С-2604/10, яким позивача зобов'язано зупинити будівельні роботи з 05.05.2017;

№С-2604/12, яким позивача зобов'язано усунути виявлені порушення в частині порушення п. 3.3.1 ДБН А.3.1.5-2009 «Організація будівельного виробництва», який діяв до31.12.2016 та п. 5.3.3 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», діючого з 01.01.2017 у строк до 26.07.2017.

За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем прийнято постанови про накладення штрафу від 11.05.2017:

№З-1105/5-10/10-61/1105/09/01, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абз. 3 п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 1 515 600 грн.

№З-1105/6-10/10-62/1105/09/01, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 30 312 грн.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суд зазначає, що відповідно до норм ст. 2 названого Закону заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

З огляду на викладене спеціальними нормативно-правовими актами в даному випадку є Закону України «Про архітектурну діяльність» та Закон України «Паро регулювання містобудівної діяльності».

Отже, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 року, Закон України «Про архітектурну діяльність №687-XIV.

За приписами статті 10 Закон України «Про архітектурну діяльність», встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Частиною 1 ст. 41 Закон України «Про архітектурну діяльність», встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Проведення архітектурно-будівельного контролю регулюється "Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (надалі - Порядок №553).

У відповідності до пп. 1, 2, 3 п. 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва. Державний архітектурно-будівельний контроль на об'єктах будівництва, що є власністю іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних і фізичних осіб та розташовані на території України, здійснюється відповідно до цього Порядку. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. (п.5 Порядку №553).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Відповідно до пункту 5 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктом 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що позапланову перевірку позивача проведено на підставі звернення депутата Київської обласної ради VІІ скликання Сімутіна Р.В. від 27.03.2017.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» Депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов'язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

Отже, депутатське звернення підлягає вирішенню в порядку визначеному ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та не є зверненням фізичної чи юридичної особи в розумінні Закону України «Про архітектурну діяльність» та Порядку №553.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що позапланову перевірку проведено за відсутності підстав визначених п. 7 Порядку №553.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

З акту перевірки вбачається, що перевірку проведено у присутності представника позивача.

Згідно з пунктом 14 Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до пунктів 16 та 18 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Як зазначено вище, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю складено акт перевірки від 26.04.2017.

Як визначено у пункті 21 Порядку, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акту. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

З матеріалів справи вбачається, що акт перевірки підписаний представником позивача із зауваженням: пояснення в пунктах 1, 2, 3 не відповідають дійсності.

Пунктами 19-20 Порядку визначено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Як зазначено вище, на підставі акту 26.04.2017 відповідачем складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.04.2017 та приписи від 26.04.2017 №С-2604/9, №С-2604/10, №С-2604/12.

Відповідно до пункту 22 Порядку №553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Як зазначено вище, за результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем прийнято постанови від 11.05.2017 №З-1105/5-10/10-61/1105/09/01, №З-1105/6-10/10-62/1105/09/01.

Враховуючи, що позапланову перевірку позивача проведено за відсутності підстав визначених ст. 41 Закону України «Про архітектурну діяльність» та визначених п. 7 Порядку №553, отже суд вбачає наявними підстави для задоволення позову в частині визнання протиправним дій щодо проведення позапланової перевірки будівництва виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, проведену 26.04.2017 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Плющ О.С.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем ст.. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, а саме проведення будівельних робіт на об'єкті V категорії складності без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунку категорії складеності об'єкта наведеного в проектній документації об'єкт віднесено до класу наслідків СС2 та до ІІІ категорії складності.

Відповідно до ТЕП загальна кількість продукції синтезу не перевищує 2 кг на місяць , для чого необхідно приблизно 25 000 реагентів різних класів органічних і неорганічних з'єднань сумарною кількістю по 5-10 кг на місяць (АДП-02/14-ПЗ т. 1). Залишки площ складів передбачено здавати в оренду.

Відповідно до ч. 1, 2, 6, 8 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров'я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об'єкті або які знаходитимуться зовні такого об'єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов'язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об'єкта.

Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм, стандартів, нормативних документів і правил, затверджених згідно із законодавством.

Віднесення об'єкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва.

Об'єкту присвоюється найвищий клас наслідків (відповідальності) за одним із критеріїв, встановлених частиною п'ятою цієї статті.

Під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва клас наслідків таких об'єктів визначається самостійно відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю або із залученням експертної організації чи експерта, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Аналогічні норми закріплені в п 3,4,5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466.

Отже, клас наслідків визначається проектною організацією за погодженням із замовником будівництва, визначення класу наслідків органами державного архітектурно-будівельного контролю можливе лише на об'єктах самочинного будівництва.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що об'єкт «Будівництво виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області» не є самочинним будівництвом, отже в даному випадку відповідач не наділений повноваженням для визначення класу наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 27, 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 дозвіл видається на безоплатній основі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 9 до цього Порядку.

Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про отримання дозволу за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Отже, обов'язок щодо м отримання дозволу на виконання будівельних робіт покладено саме не замовника будівництва.

Судом встановлено, що відповідачем зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 15.07.2016 №КС 48.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що замовником будівництва в даному випадку є ТОВ «Селена Плюс», ТОВ «Синтезбуд» є підрядною організацією.

З огляду на викладене висновок відповідача про порушення позивачем ст.. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, а саме проведення будівельних робіт на об'єкті V категорії складності без отримання дозволу на виконання будівельних робіт на думку суду є необґрунтованим та спростовується наявними матеріалами.

З огляду на викладене, оскільки обов'язок щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на проведення будівельних робіт законодавством покладено саме на замовника будівництва, а позивач є підрядною організацією, враховуючи, що висновок відповідача про віднесення об'єкту будівництва до V категорії складності не знайшов підтвердження під час вирішення справи, отже суд дійшов висновку про протиправність приписів від 26.04.2017 №С-2604/9, №С-2604/10 та постанови про накладення штрафу від 11.05.2017 №З-1105/5-10/10-61/1105/09/01 та наявність підстав для їх скасування.

Щодо висновку відповідача про порушення позивачем п. 1.17 ДБН А.3.1.5-2009 «Організація будівельного виробництва», який діяв до 31.12.2016 та п. 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», який діє з 01.01.2017, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, в акті перевірки відповідач вказує, що в загальному журналі робіт відсутні відомості про складені акти на закриття прихованих робіт, про ведення спеціальних журналів робіт, про результати випереджувального контролю якості будівельно-монтажних робіт; у відомостях на виконання будівельних робіт період ведення журналу відсутня інформацію про посаду відповідальної особи; в журналі бетонних робіт відсутня інформація про результати випробувань контролю зразків бетону та номери паспортів якості бетонної суміші; журнал не прошитий, аркуші не пронумеровані.

Відповідно до загального журналу робіт, будівельні роботи розпочаті 19.05.2015 та зокрема, протягом всього 2015 року, проте під час перевірки надано проект виконання робіт (ПВР) 05/16-ПВР, виготовлений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, у якому міститься креслення будгенплану та схеми монтажу конструкцій дата розробки яких - травень 2016 року. Враховуючи викладене, будівельні роботи на Об'єкті в період з 19.05.2015 по травень 2016 року велися без проекту виконання робіт.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 05.05.2017 №14/1 позивач повідомив відповідача, що в загальному журналі робіт внесені відомості про складені акти на закриття прихованих робіт, вказано посаду відповідальної особи та внесено відомості про ведення спеціальних журналів робіт.

В журналі бетонних робіт вказано номери паспортів бетонної суміші, журнали прошиті та пронумеровані.

На підтвердження викладеного позивачем надано суду копію витягу загального журналу робі та з журналу бетонних робіт, які долучено до матеріалів справи.

Отже, фактично наявність вказаних порушень не заперечується позивачем, що вказує на обґрунтованість висновку відповідача про порушення позивачем п. 1.17 ДБН А.3.1.5-2009 «Організація будівельного виробництва», який діяв до 31.12.2016 та п. 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», який діє з 01.01.2017.

Проте, як зазначено вище суд дійшов висновку про протиправність дій відповідачів щодо проведення позапланової перевірки будівництва виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, що вказує на протиправність припису та постанови прийнятих за результатом такої перевірки та є підставою для задоволення позову в частині визнання протиправними та скасування припису від 26.04.2017 № №С-2604/12 та постанови від 11.05.2017 №З-1105/5-10/10-61/1105/09/01.

Згідно частини 4, 5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представника позивача стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо проведення позапланової перевірки будівництва виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, яку проведену 26.04.2017 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Плющ О.С.

3. Визнати неправомірними дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Плющ О.С. по віднесенню до V категорії складності виробничо-складського комплексу з лабораторними приміщеннями та котельнею на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області.

4. Визнати протиправними та скасувати приписи від 26.04.2017 №С-2604/9, №С-2604/10, №С-2604/12.

5. Визнати протиправними та скасувати постанови від 11.05.2017 №З-1105/5-10/10-61/1105/09/01, №З-1105/6-10/10-62/1105/09/01.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Синтезбуд» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 27 988 (двадцять сім тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 68 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда