Справа № 677/11/18
Суддя: Боголюбова Л. М.
Дата ухвалення: 2018-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/11/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Боголюбової Л.М.

за участі секретаря Кондратюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора відділу БДР УПП в м.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

в обгрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що постановою старшого інспектора відділу БДР УПП в м.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 27.12.2017 року серії БР № 642582 його визнано винним у тому, що він, будучи головою Котюржинецької сільської ради, порушив вимоги п.3.1.1. ДСТУ 3587-97 при утриманні вулиці І.Франка в с.Котюржинці Красилівського району Хмельницької області, а саме не вжив заходів щодо відновлення проїжджої частини вулиці, чим порушив п.1.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.140 КУпАП.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП. Так, Законом України « Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено, що до повноважень сільського голови входить питання утримання доріг, оскільки віднесно до компетенції сільської ради або її виконавчого комітету. Окрім того відрізок місцевості про який зазначено в постанові ніколи не був дорогою та не відноситься до вул. ОСОБА_3, що стверджується схемою доріг с. Котюржинці Красилівського району Хмельницької області. В зв»язку з чим просить скасувати постанову старшого інспектора відділу БДР УПП вм.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_2

від 27.12.2017 року серії БР № 642582 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.140КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень, провадження по даній справі закрити.

В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити в повному об»ємі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився,надав письмовий відзив на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню на підставі слідуючого.

Як встановлено в судовому засіданні відносно позивача ОСОБА_1 27.12.2017 ст.інспектором відділу БДР УПП в м.Хмельницькому лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на нього штрафу за порушення ч.1 ст.140 КУпАП України в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, а саме за невжиття заходів щодо відновлення проїжджої частини вулиці.

Винесену постанову правопорушник вважає неправомірною.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, які були присутні.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень, з якою метою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 ст.62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів. Відповідно до ч.1 ст.140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що суб'єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Як слідує із оскаржуваної постанови у ній не зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності як посадову особу відповідальну за утримання автомобільних доріг і вулиць, так як у ній вказано, що справа розглянута відносно нього як фізичної особи, а не голови Котюржинецької сільської ради.

Статтею 7 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення виконання вимог законодавства та рішень центральних органів виконавчої влади з питань дорожнього руху і його безпеки; розробка, затвердження та виконання місцевих програм безпеки дорожнього руху та інш.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:а)власні (самоврядні) повноваження: 1) організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об'єктів комунального господарства та соціально- культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах).

З наданої схеми доріг с. Котюрженці Красилівського району відображеної у технічній документації з нормативної грошової оцінки земель с. Котюржинці Котюржинецької сільської ради розробленої ЗАЦ «Карат» у 201році не вбачається, що вул.Франка з»єднається з вул. Зеленою і є суцільною дорогою.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про автомобільні дороги» фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється за рахунок бюджетів міст та інших населених пунктів, а також інших джерел фінансування, визначених законодавством. Розподіл коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, з метою збереження та розвитку вулично-дорожньої мережі відповідно до пріоритетів, визначених державними програмами та перспективними планами розвитку транспортної системи міст та інших населених пунктів, з урахуванням фактичного стану вулично-дорожньої мережі і ніяким чином не вирішується сільським головою одноособово.

До того ж, спірною постановою не визначена об'єктивна сторона правопорушення, а саме місце та період його вчинення, у постанові не вказано точне місце (ділянка дороги) щодо відновлення проїжджої частини якої на думку Відповідача ОСОБА_1 не вжито заходів, а також чи відноситься дана ділянка до проїжджої частини, з якого часу та на підставі чого.

Крім того, відповідно до ст.8 Закону України «Про дорожній рух» повноваження щодо забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов порожнього руху; термінового усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; організації виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху віднесено до компетенції власників автомобільних доріг.

При цьому, оскарженою постановою не встановлено власника дороги з відновлення проїжджої частини якої ОСОБА_1 ніби то не вжито заходів, що унеможливлює покладення обов'язку її ремонту та утримання саме на сільську раду.

Крім того, на засіданні позачергової сесії Котюржинецької сільської ради УІІ скликання від 22.12.2017 року ОСОБА_1 ініціювалось розгляд питання щодо ремонту проїжджої частини вулиці ОСОБА_3 та Зелена в селі Котюрженці Красилівського району і рішенням №14 вирішено відтермінувати будівництво ділянки, яка не відноситься до автомобільної дороги по вул.І.Франка в с.Котюрженці у зв'язку з недостатністю планових асигнувань на ремонт доріг у 2018 році, що не може ставитись йому у вину та вважатися вчиненям правопорушення передбаченого ст. 140 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,140, 245, 254, 256, 268, 280 КУпАП,ст.ст.122, 225-228, 243 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого інспектора відділу БДР УПП вм.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_2 (29000,м.Хмельницький, пров.Коцюбинського, 35/2) від 27.12.2017 року серії БР № 642582 про визнання ОСОБА_1 (місце проживання: 31060, Хмельницька область Красилівський район с.Котюрженці, вул.Водопровідна,12, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.140КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 (одна тисячп двадцять) гривень, провадження по даній справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_4