Справа № 310/1774/18
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/1774/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 Бердянського ВП ГУНП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського СРПП №1 Бердянського ВП ГУНП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, в якому вказав, що постановою від 15.03.2018 року серія БР №066138 його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП України. З цією постановою він не згоден, вважає її протиправною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. 15.03.2018 року керуючи автомобілем НОМЕР_1, побачивши помилку на приладовій панелі здійснив екстрену зупинку на паркові ТЦ «Екватор». До нього підійшов відповідач і не пояснивши скоєного ним правопорушення почав вимагати водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування, після чого направився з документами до патрульної машини. Через деякий час відповідач вийшов із патрульного автомобіля та предявив йому оскаржувану постанову від 15.03.2018 року серія БР №066138. Вважає, що працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи. Звинувачення не можуть ґрунтуватись лише на припущеннях працівників патрульної поліції. Оскаржувану постанову він отримав особисто 15.03.2018 року від відповідача. Оскаржувана постанова була винесена без його участі, його не знайомили з правами, відповідач відмовився взяти в нього пояснення, він не мав можливості заявити клопотання, оскільки постанова вже була винесена. Просив визнати постанову про накладення адміністративного стягнення від 15.03.2018 року серія БР №066138 протиправною, скасувати її та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, скасувати постанову від 15.03.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП України. Визнав, що здійснив стоянку на місці для водіїв з інвалідністю, але вона була вимушена в звязку з технічними неполадками транспортного засобу.

В судовому засідання відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

У постанові №066138 від 15.03.018 року зазначено, що ОСОБА_1

керуючи транспортним засобом Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2 15.03.2018 року о 14 годині 43 хвилини в м. Бердянську на прилеглій території ТЦ «Екватор» здійснив стоянку на місці для інвалідів, чим порушив п. 8.1 та 1.30 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП України (а.с. 10).

Частиною 5 статті 122 КУпАП України передбачено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 78 КАС обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності їх визнання. Обставини , які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Позивач в судовому засіданні визнав, що здійснив стоянку автомобіля Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2 на місці, яке призначено для транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Доказів технічної несправності автомобіля Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2, на які він посилався в своєму позові, суду не надав.

Враховуючи, що позивачем визнано факт зупинки транспортного засобу на місці, яке призначено для водіїв з інвалідністю, тому відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України ця обставина не підлягає доказуванню.

За таких обставин в задоволенні позову ОСОБА_1П необхідно відмовити, оскільки факт скоєння ним адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 71, 78, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, ст.ст. 122, 251 КУпАП України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення суду складено 16 квітня 2018 року.

Суддя