Справа № 2а-1015/11/1370
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/1460/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Гінди О. М., Рибачука А. І.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військової прокуратури Західного регіону України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі № 2а-1015/11/1370 (рішення ухвалено у м. Львові судом у складі головуючого судді Кухар Н. А., повний текст рішення виготовлений 30 січня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового прокурора Західного регіону України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про визнання рішення нечинним, визнання нечинним та скасування наказу, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військового прокурора Західного регіону України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про визнання рішення нечинним, визнання нечинним та скасування наказу, зобовязання вчинити дії.

Позивач, враховуючи клопотання про зміну позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення управління Західного оперативного командування від 13 вересня 2010 року за № 114/2553;

визнати протиправним і скасувати рішення військового прокурора Західного регіону України (наказ від 09 листопада 2011 року № 87/К);

зобовязати квартирно експлуатаційний відділ м. Львова вчинити дії, нарахувати і виплатити недоотриману премію за березень-листопад 2008 року на загальну суму 9260 грн 95 коп. (згідно з наказами військового прокурора Західного регіону України від 03.04.2008 № 71, 17.05.2008 № 97, 11.06.2008 № 103, 09.07.2008 № 128, 05.08.2008 № 139, 08.09.2008 № 157, 06.10.2008 № 177, 03.11.2008 № 192, 12.12.2008 № 224) з урахуванням розмірів індексації вказаного доходу та компенсації втрат його частини (у звязку з порушенням виплати) по день фактичного розрахунку;

зобовязати квартирно експлуатаційний відділ м. Львова вчинити дії нарахувати і виплатити премію у сумі 3291 грн (згідно з наказом військового прокурора Західного регіону України від 17 грудня 2007 року № 139 «Про преміювання прокурорських працівників військової прокурату Західного регіону України за особистий вклад в загальні результати роботи у 2007 році).

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Західного оперативного командування № 114/2553 від 13 вересня 2010 року.

Визнано протиправним та скасовано наказ військового прокурора Західного регіону України від 09.11.2011 № 87К.

Зобовязано квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману премію за березень-листопад 2008 року згідно з наказами військового прокурора Західного регіону України від 03.04.2008 № 71, 17.05.2008 № 97, 11.06.2008 № 103, 09.07.2008 № 128, 05.08.2008 № 139, 08.09.2008 № 157, 06.10.2008 № 177, 03.11.2008 № 192, 12.12.2008 № 224 з урахуванням розмірів індексації та компенсації втрати частини заробітної плати по день фактичного розрахунку.

Зобовязано квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова виплатити ОСОБА_1 премію в сумі 3291 грн згідно з наказом військового прокурора Західного регіону України від 17.12.2007 № 139.

В решті вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила військова прокуратура Західного регіону України, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, судом не враховано, що в за березень-листопад 2008 року виплата позивачу премії здійснювалося у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням затвердженого фонду грошового забезпечення, кількості працівників прокуратури та різниці у грошовому забезпечення працівників прокуратури (виходячи з займаних посад, стажу служби та ін.), а також підвищення посадового окладу працівників прокуратури, яке відбулося з 01.02.2008. Щодо премії за особистий вклад в загальні результати роботи у 2007 році згідно з наказом від 17.12.2007 № 139, то така не була виплачена у звязку з тим, що кошти на це не були виділені фінансово-економічним управлінням Сухопутних військ Збройних Сил України, відтак кредиторської заборгованості з грошового утримання (премії) станом на 01.01.2008 не існувало. В межах фонду грошового забезпечення на 2008 рік здійснювалися виплати обовязкових, тобто основних видів грошового забезпечення. Оскільки премія не є обовязковим видом грошового забезпечення, тому виходячи із економії фонду грошового забезпечення, який на час виникнення спірних правовідносин не дозволяв забезпечити виплату премії у розмірах зазначених в наказах, така позивачу не виплачувалася.

Правомірність дій відповідача щодо виплати позивачу премії у розмірі 50% від посадового окладу підтверджується також наказом військового прокурора Західного регіону України від 09.11.2011 № 87К, яким внесено зміни до ряду наказів про преміювання прокурорсько-слідчих працівників, зокрема, словосполучення «місячного грошового забезпечення» та «місячної заробітної плати» замінено на «посадового окладу».

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції від 25 січня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, представників відповідачів, які просять апеляційну скаргу задовольнити, позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що накази військового прокурора Західного регіону України № 139 від 17.12.2007, № 71 від 03.04.2008, № 97 від 17.05.2008, № 103 від 11.06.2008 , № 128 від 09.07.2008, № 139 від 05.08.2008, № 157 від 08.09.2008, № 177 від 05.10.2008, № 192 від 03.11.2008, № 224 від 12.12.2008 та № 7 від 16.01.2009 оскаржено та скасовано не було, тому в період з березня по листопад 2008 року відповідачем протиправно здійснювалась виплата позивачу премій в розмірі 50% від його посадового окладу.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 з липня 2007 року по липень 2012 року проходив військову службу на посаді прокурора відділу підтримання державного обвинувачення та нагляду за виконанням судових рішень в кримінальних справах військової прокуратури Західного регіону України у військовому званні «підполковник юстиції».

Згідно з наказом військового прокурора Західного регіону України № 139 від 17.12.2007 позивачу до виплати належала премія в розмірі місячного грошового забезпечення (том 1, а.с. 22-23).

Згідно з наказами військового прокурора Західного регіону України № 71 від 03.04.2008, № 97 від 17.05.2008, №103 від 11.06.2008, № 128 від 09.07.2008, № 139 від 05.08.2008, № 157 від 08.09.2008, № 177 від 05.10.2008, № 192 від 03.11.2008, № 224 від 12.12.2008, № 7 від 16.01.2009 позивачу належали до виплати премії у розмірі 50% від його місячного грошового забезпечення (том 1, а.с. 24-41).

Протягом січня-лютого 2008 року позивачу премія була виплачена у розмірі 50% від його місячного грошового забезпечення, а за період з 01.03.2008 по 31.12.2008 виплата премій здійснювалась в розмірі 50% від його посадового окладу.

03.09.2010 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату належної йому премії у розмірі 50% від місячного грошового забезпечення за 2008 рік, премії в розмірі місячного грошового забезпечення за особистий вклад в загальні результати роботи у 2007 році, щомісячної надбавки у розмірі 100% до грошового забезпечення за період з липня 2007 року по теперішній час (а.с. 10-11).

Листом управління Західного оперативного командування від 13.09.2010 ОСОБА_1 повідомлено, що грошове забезпечення йому виплачувалось і на даний час виплачується в повному обсязі згідно чинного законодавства в межах фонду грошового забезпечення військовослужбовців військових прокуратур (а.с. 12-14).

Наказом військової прокуратури Західного регіону України від 09.11.2011 №87/К внесено зміни до наказів військового прокурора Західного регіону України № 71 від 03.04.2008, № 97 від 17.05.2008, № 103 від 11.06.2008, № 128 від 09.07.2008, № 139 від 05.08.2008, № 157 від 08.09.2008, № 177 від 05.10.2008, № 192 від 03.11.2008, № 224 від 12.12.2008, № 7 від 16.01.2009: слова «місячного грошового забезпечення» та «місячної заробітної плати» замінено словами «посадового окладу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суду та інших органів» затверджено посадові оклади в тому числі керівних працівників, спеціалістів і службовців органів прокуратури (далі постанова № 268).

Відповідно до частини 2 пункту 2 постанови № 268, керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, надано право у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

Наказом Генерального прокурора України від 20 березня 2006 року № 623ц затверджено Положення про преміювання працівників органів прокуратури України (далі Положення), яке визначає підстави і порядок преміювання прокурорсько-слідчих працівників, державних службовців, службовців та робітників органів прокуратури України.

Згідно пунктів 1, 2 Положення, преміювання здійснюється щомісячно пропорційно відпрацьованому часу в межах фонду преміювання, затвердженого у кошторисах видатків та економії фонду оплати праці, премії виплачуються працівникам щомісячно на підставі наказів Генерального прокурора України, прокурорів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя.

Аналізуючи постанову № 268 та Положення, слід прийти до висновку, що преміювання здійснюється у межах затвердженого фонду оплати праці та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суду та інших органів» та Положення про преміювання працівників органів прокуратури України, військовим прокурором Західного регіону України були видані накази № 139 від 17 грудня 2007 року, № 71 від 3 квітня 2008 року, № 97 від 7 травня 2008 року, № 103 від 11 червня 2008 року, №128 від 9 липня 2008 року, №139 від 5 серпня 2008 року, №157 від 8 вересня 2008 року, № 177 від 5 жовтня 2008 року, № 192 від 3 листопада 2008 року, № 224 від 12 грудня 2008 року, № 7 від 16 січня 2009 року, згідно з якими управління Західного оперативного командування було зобовязане провести виплату нарахувань премії відповідно до розмірів, встановлених військовим прокурором вказаними наказами.

З вищевказаних наказів про виплату премії за 2008 рік видно, що виплата премій повинна була здійснюватися виходячи з економії фонду грошового забезпечення, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення.

В ході судового розгляду встановлено, що в період з 01.03.2008 по 31.12.2008 виплата позивачу премій здійснювалась в розмірі 50% від його посадового окладу.

Крім того, ОСОБА_1 взагалі не була виплачена премія (в розмірі місячного грошового забезпечення) за особистий вклад в загальні результати роботи у 2007 році згідно з наказом № 139 від 17 грудня 2007 року.

Враховуючи те, що накази військового прокурора Західного регіону України № 139 від 17.12.2007, № 71 від 03.04.2008, № 97 від 17.05.2008, № 103 від 11.06.2008 , № 128 від 09.07.2008, № 139 від 05.08.2008, № 157 від 08.09.2008, № 177 від 05.10.2008, № 192 від 03.11.2008, № 224 від 12.12.2008 та № 7 від 16.01.2009 оскаржено та скасовано не було, у спірний період відповідачем протиправно здійснювалась виплата позивачу премій в розмірі 50% від його посадового окладу.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 цього Закону визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Крім того, проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням термінів їх виплати визначається Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають доходи громадян, які не мають разового характеру.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктами 2 та 5 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності); суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про нарахування та виплату недоотриманої премії за березень-листопад 2008 року згідно з наказами військового прокурора Західного регіону України від 03.04.2008 № 71, 17.05.2008 № 97, 11.06.2008 № 103, 09.07.2008 № 128, 05.08.2008 № 139, 08.09.2008 № 157, 06.10.2008 № 177, 03.11.2008 № 192, 12.12.2008 № 224 з урахуванням розмірів індексації та компенсації втрати частини заробітної плати по день фактичного розрахунку; про визнання протиправним та скасування рішення (у формі листа) управління Західного оперативного командування № 114/2553 від 13 вересня 2010 року; визнання протиправним та скасування наказу військового прокурора Західного регіону України від 09.11.2011 № 87К є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобовязання квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова виплатити ОСОБА_1 премію за особистий вклад в загальні результати роботи у 2007 році в сумі 3291 грн (в розмірі місячного грошового забезпечення) відповідно до наказу військового прокурора Західного регіону України від 17.12.2007 № 139, оскільки такий наказ на момент спірних правовідносин був чинним та у встановленому порядку скасованим не був.

Щодо визначення конкретного розміру премії, яку відповідач зобовязаний нарахувати і виплатити позивачу за березень-листопад 2008 року, то позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки обовязок щодо обчислення та визначення розміру спірних виплат покладені на відповідача.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи скаржника висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу військової прокуратури Західного регіону України залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі № 2а-1015/11/1370 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 20.04.2018.