Справа № 809/707/18
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"23" квітня 2018 р. справа № 809/707/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Д. Буд"

до державного реєстратора Федорина Мирослава Михайловича Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Франк Девелопмент"

про скасування рішення державного реєстратора від 25.01.2018 за №39349717 та скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Франк Девелопмент" на нерухоме майно: "приміщення паливної" в будинку №1Б по вул. Крайківського у м. Івано-Франківську,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Р.Д. Буд» 19.04.2018 звернулося в суд з позовною заявою до державного реєстратора Федорина Мирослава Михайловича Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» про скасування рішення державного реєстратора від 25.01.2018 за №39349717 та скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» на нерухоме майно: "приміщення паливної" в будинку № 1Б по вул. Крайківського у м. Івано-Франківську.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, на підставі договору іпотеки від 04.05.2011 №1239; договору про внесення змін до договору іпотеки №1425, виданого 01.08.2013; договору про відступлення права вимоги №3863, посвідченого 17.11.2016; договору про відступлення права вимоги №3696, посвідченого 10.01.2016, а також вимоги про усунення порушень від 12.12.2017, прийнято рішення від 25.01.2018 за №39349717 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за товариством з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» на нерухоме майно: "приміщення паливної" в будинку №1Б по вул. Крайківського в м. Івано-Франківську, чим порушено вимоги пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та недотримано правил, встановлених пунктами 3, 4, 5 частини 1 статті 24 вказаного Закону, а саме: не встановлено, що поданий для реєстрації речових прав іпотечний договір не містить умови про передання в іпотеку позивачем в будь-чию користь, зокрема і товариства з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» нежитлового приміщення - приміщення паливної площею 13,3 м.кв., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101; не перевірено, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нерухомого майна, що є предметом реєстраційної дії, являється товариство з обмеженою відповідальністю «Р.Д. Буд», який не є стороною ні боргового зобов'язання, ні договору про передачу майна в забезпечення виконання зобов'язання (іпотеки); не перевірено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно так само як і в Державному реєстрі Іпотек станом на час вчинення оскаржуваної реєстраційної дії об'єкт реєстрації прав власності (нерухоме майно: "приміщення паливної") не було обтяжене іпотекою в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент»; не перевірено факт виконання чи існування правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Позивач, правовідносини, з приводу яких виник спір вважає публічно-правовими та такими, що належать до юрисдикції адміністративного суду.

Відтак, для захисту своїх прав та інтересів товариство з обмеженою відповідальністю «Р.Д. Буд» звернулося із позовною заявою в Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Вказану позицію суд вважає помилковою, а даний спір таким, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на таке.

Відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії", заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із пунктами 1 та 2 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Статтею 19 КАС України визначено перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, згідно із пунктом 1 частини 1 вказаної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 вказаного Кодексу).

Так, участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати у зв'язку з чим виник спір та на захист яких прав особа звернулася до суду.

Наведена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 по справі №809/1946/15.

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору у даній справі є захист права власності, порушеного відповідачем, шляхом прийняття оскаржуваного рішення, а доведення позивачем неправомірності дій відповідача стосовно прийняття вказаного рішення та здійснення реєстрації права власності є спором про доведення права власності на таке майно.

Суд зазначає, що у випадку, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту, в даному випадку, цивільних прав та інтересів.

Зважаючи на те, що позивач в своїй позовній заяві заявляє право на майно, то фактично існує спір про право цивільне.

Зі змісту долучених до матеріалів позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення від 25.01.2018 за №39349717 та скасування державної реєстрації права власності не є публічно-правовими, оскільки предметом такого спору є захист права володіння, користування та розпорядження майном, тобто, має місце спір приватно-правового характеру, що в свою чергу виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Натомість, суд зазначає, що згідно із пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Отже, враховуючи те, що ознаки даного приватно-правового спору притаманні цивільним правовідносинам, з урахуванням суб'єктного складу, справа за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Р.Д. Буд» до державного реєстратора Федорина Мирослава Михайловича Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» про скасування рішення державного реєстратора від 25.01.2018 за №39349717 та скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» на нерухоме майно: "приміщення паливної" в будинку № 1Б по вул. Крайківського у м. Івано-Франківську підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі у випадку, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 170, 243, 248, 256, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Р.Д. Буд" у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою до державного реєстратора Федорина Мирослава Михайловича Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» про скасування рішення державного реєстратора від 25.01.2018 за №39349717 та скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» на нерухоме майно: "приміщення паливної" в будинку №1Б по вул. Крайківського у м. Івано-Франківську.

Роз'яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Р.Д. Буд», що даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.