Справа № 804/1807/18
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 квітня 2018 року Справа № 804/1807/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про:

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, щодо не включення даних позивача, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та скасувати наказ від 01.06.2016 № 42/2 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський про визнання нікчемним зарахування грошових коштів з рахунку ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр на суму 21000 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором № 980-027-000216993 від 06.04.2016 та на суму 193,94 грн. з призначенням платежу оплата процентів по договору № 980-027-000216993 від 06.04.2016 на рахунок №5801, який належить позивачу;

- зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський внести дані позивача до переліку (реєстру) як вкладника Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на поточному рахунку № 5801 на суму 21193,94 грн. для внесення даних про позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії залишено без руху. Надано позивачу строк, протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 704,80 грн.

Означена ухвала суду отримана позивачем 06.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу у справі.

13.04.2018 позивачем до канцелярії суду подано клопотання (вх. №18457/18) про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано незадовільним фінансовим станом позивача, а також тим, що відповідач фактично позбавив позивача коштів і позивач змушений захищати свої соціальні права. З урахуванням зазначених обставин, позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Суд вважає, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Право на звернення до суду за захистом порушених прав передбачено ст.55 Конституції України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом способом (в тому числі і судовому порядку) захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Для звернення до суду в порядку цивільного, господарського та адміністративного судочинства обовязковою умовою є сплата судового збору, що передбачено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Однак, позивач не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинні сплачувати судовий збір за подання адміністративного позову до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У розумінні приписів указаної норми відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачу, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин та підтвердження їх належними доказами.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення позивача від сплати судового збору.

Із клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову не встановлено підстав для застосування положень ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Позивач в наданому клопотанні про звільнення від сплати судового збору посилається на незадовільний фінансовий стан, в підтвердження чого надає копію довідки Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 09.01.2018 (ОР 152459 ЦБ/ПБ 50286/4000), відповідно до якої ОСОБА_1 за період з липня 2017 року по вересень 2017 року отримує пенсію в розмірі 1312,00 грн., за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року - в розмірі 1452,00 грн. Проте, означена довідка не підтверджує майнового стану ОСОБА_1, оскільки з означеним адміністративним позовом позивач звернулася до суду 12 березня 2018 року, а довідку надає за період з липня 2017 року по грудень 2017 року.

Таким чином, вищезазначена довідка органу пенсійного фонду не є достатнім доказом, на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки не містить відомостей про майновий стан позивача, яка може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів того, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, позивачем не надано.

Окрім того, суд зазначає, що Законом України "Про захист прав споживачів" врегульовані відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

ОСОБА_2 регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Споживачем, відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Як випливає зі змісту поданого позову та доданих матеріалів, спір між ОСОБА_1 та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський виник з приводу внесення даних позивача до переліку (реєстру) як вкладника Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський та подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо позивача, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на поточному рахунку №5801 на суму 21193,94 грн. для внесення даних про позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Отже, в даному випадку позивач не виступає в якості споживача, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський не є ані виробником або продавцем товарів, ані виконавцем робіт/ надавачем послуг.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, у звязку з чим у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.7 КАС України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Таким чином, позивач не виконав вимоги ухвали суду від 19 березня 2018 року та не усунув недоліки позовної заяви у визначений судом строк, оригіналу документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 704,80 грн. не надав, клопотання про продовження строку на усунення недоліків адміністративного позову позивачем не надано.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 256, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3