Справа № 808/615/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року (12:30)Справа № 808/615/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., за участю секретаря судового засідання Стратулат С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (69076, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок третьої особи як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 37 173,15 грн.;

зобовязати відповідача включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок третьої особи та подати третій особі додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 37 173,15 грн. для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок третьої особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має банківський рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» із вкладом у національній валюті. Вказує, що у зв'язку з початком процедури ліквідації банку позивач звернувся до уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з вимогою про його включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, однак у листопаді 2017 року отримано відповідь, у якій вказується на те, що здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 переказ коштів (транзакція) на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» №3701 у суми 37 173,15 грн. є нікчемним правочином в силу положень ст. 215 Цивільного кодексу України та п.7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вважає, що оскільки переказ коштів здійснювався на виконання договору, укладеному між позивачем з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», а Банк не є стороною правочину, тому у відповідача відсутнє право перевіряти цей договір на нікчемність. Таким чином, на думку позивача, транзакція з переказу коштів не є правочином у розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України, а відтак в принципі не може бути визнана недійсною або нікчемною в порядку ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки банк взагалі не є стороною правочину, на виконання якого здійснено переказ коштів. На підставі вищевикладеного, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 12.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судовому засіданні на 02.04.2018. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву, третій особі у 10-денний строк з дня отримання ухвали надати пояснення щодо позову та у 10-денний строк з дня отримання відзиву для подання пояснень щодо відзиву.

Відповідач позов не визнав, 02.04.2018 надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №10701), у якому, зокрема, посилається на приписи Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення про порядок відшкодування ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами та вказує, що законодавець визначив, що саме залучені банком кошти прирівнюються до вкладу, однак у даному спорі кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця, а відтак такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» не має відношення до вкладу. Звертає увагу суду, що за результатами проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за період дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» та 6 місяців після початку ліквідації Уповноваженою особою ОСОБА_2 наказом №42/2 від 01.06.2016 затверджені висновки, які викладені в акті №2 від 01.06.2016. Комісією встановлено, що на дату укладання договорів та здійснення правочинів відносно Банку діяла постанова №917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», затверджена правлінням НБУ 22.12.2015, відповідно до якої встановлені обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобовязань з кредитування, на дані банком і клієнтам. Крім того, 27.04.2016 постановою правління НБУ №295/БТ внесені зміни в свою постанову№917/БТ, згідно із якими встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобовязань з кредитування, що надані банкам і клієнтам. Пояснює, що під час перевірки Уповноваженою особою ОСОБА_2 було виявлено, що 19.05.2016 Банк здійснив кредитну операцію на загальну суму 1 431 957 997,25 грн. шляхом укладення Договорів відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016 з подальшим проведенням розрахунків за ним. Ураховуючи викладене, вважає, що договори відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016 були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог НБУ та внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини, в тому числі і правочини з перерахування (повернення позики) коштів Позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п. 7, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказує, що за рахунок коштів, що були зараховані на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на підставі нікчемних правочинів, а саме Договорів відступлення прав вимоги №1805, №1 19.05.2016, тобто в день перерахування коштів, Товариство ініціювало повернення коштів по договорах позики фізичним особам. Крім того, посилається на приписи п. 15 Прикінцевих Положень вказаного Закону та зазначає, що договори позики є двосторонніми (без участі банку як повіреного) з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», які по своїй природі не є вкладами згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність». Таким чином, на думку відповідача, гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на ситуацію з позивачем, а кошти, зараховані на рахунок позивача на підставі нікчемного правочину, не підлягають виплаті у звязку з тим, що платіжна операція з повернення фінансовою компанією коштів позивачу не має жодного відношення до банківського вкладу, а тому просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб надіслав на адресу суду письмові пояснення на позовну заяву (вх. №9860 від 6.03.2018), у яких, зокрема, зазначає, що у ОСОБА_2 гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Посилається на приписи п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та вважає, що законодавець визначив, що саме залучені банком кошти прирівнюються до вкладу, проте у даному випадку кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця, а відтак, такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» не мають відношення до вкладу. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позову. Справу розглянути без участі представника ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача звернувся до суду із клопотанням (вх. №10623 від 02.04.2018) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку представників відповідача, третьої особи, а також клопотання представника позивача, відповідно до протокольної ухвали від 02.04.2018 суд вирішив перейти в письмове провадження.

Згідно із ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Зі змісту довідки Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 від 28.12.2017 №ЗГ1(К)/25764 вбачається, що Банком на імя ОСОБА_1 відкрито рахунок №3701 за договором №980-015-000000318 від 18.12.2014.

24 лютого 2016 року між ОСОБА_1 (Сторона-1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (Сторона-2) укладено договір «Суперакапітвал» (Новий) (з виплатою процентів) №980-015-000194124, за умовами якого Сторона-1 передає Стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а Сторона-2 зобовязується повернути Кошти Стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором. Сторона-2 приймає від Сторони-1 у власність Кошти у сумі 36 500,00 грн. на строк не більше 183 дні з дати укладання цього Договору по 25.08.2016 із процентною ставкою за користування коштами у розмірі 33,54% річних після утримання податку з таких процентів, сплачує щомісячно проценти та повертає кошти у безготівковій формі на рахунок Сторони-1 №3701 в ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до виписки по особовим рахункам з 19.05.2016 по 31.10.2016, 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача №3701 з рахунка ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» №5802 надійшли кошти в загальному розмірі 37 173,15 грн., у тому числі з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-015-000194124 від 24.02.2016» у сумі 673,15 грн. та «Повернення коштів згідно з договором №980-015-000194124 від 24.02.2016» у сумі 36 500,00 грн.

23 травня 2016 року постановою Правління Національного банку України №14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року. 13 червня 2016 року Виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування прийнято рішення №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації а ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року. Уповноваженою особою ОСОБА_2 на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_4

Наказом Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» від 01 червня 2016 року №42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в акті №2 комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн., у відповідності до положень п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішеннями Виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб №991 від 13 червня 2016 строк здійснення тимчасової адміністрації було продовжено з 23 червня 2016 до 22 липня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно, призначено уповноваженою особою ОСОБА_2 та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_4 строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01 вересня 2016 року змінено Уповноважену особу ОСОБА_2, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», призначено Уповноваженою особою ОСОБА_2 гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 з 05 вересня 2016 року.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявами щодо включення його до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування гарантованої суми за вкладом за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, проте згідно із відповіді відповідача від 28.03.2017 №37-036-6691/17 ОСОБА_1 повідомлено, що в ході перевірки були виявлені факти здійснення банком низки операцій (правочинів), в ході яких залучалися кошти фізичних осіб ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та «Кредитно-інвестиційний центр». Такі операції(правочини), на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», були визнані нікчемними відповідачем, а зазначені клієнти банку, які укладали договори про залучення коштів не були включені до реєстру вкладників на виплату відшкодування за рахунок коштів ОСОБА_2. Зауважено, що з метою пошуку шляхів виплат гарантованої суми відшкодування за договорами позики, укладених фізичними особами з ТОВ «ІРЦ» та «КІЦ» без посередництва банку, на засіданнях міжвідомчої групи були визначені можливі напрямки дій. Крім того, зазначено, що відомості щодо досудового розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2016 за №000055 можуть бути надані для розгляду на міжвідомчій робочій групі з метою урегулювання проблемних питань вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» лише з дозволу слідчого, а наразі на міжвідомчій робочій групі не представлено документів, які надають згоду прирівняти до вкладників фізичних осіб, які укладали договори позики з ТОВ «ІРЦ» та «КІЦ».

Із довідки ПАТ «Банк Михайлівський» від 09.11.2017 №ЗГ1(К)/74329 про стан рахунку №3701 вбачається, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 в сумі 673,15 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-015-000194124 від 24.02.2016» та в сумі 36 500,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-015-000194124 від 24.02.2016» на рахунок №3701, що належить ОСОБА_5, визнано відповідачем нікчемним.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до повного переліку рахунків вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ОСОБА_2), порядок виплати ОСОБА_2 відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між ОСОБА_2, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції ОСОБА_2 щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.12 № 4452-VI (далі ОСОБА_6 №4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону №4452-VI встановлено, що ОСОБА_2 є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Виконавча дирекція ОСОБА_2 здійснює управління поточною діяльністю ОСОБА_2 (частина перша статті 11 Закону № 4452-VI).

Повноваження виконавчої дирекції ОСОБА_2 визначені в статті 12 Закону № 4452-VI. Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої цієї статті виконавча дирекція ОСОБА_2 у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування ОСОБА_2 коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI ОСОБА_2 гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_2 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії ОСОБА_2 не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина друга статті 26 Закону № 4452-VI).

За приписами статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа ОСОБА_2 складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів ОСОБА_2 станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа ОСОБА_2 протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються ОСОБА_2 після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені ОСОБА_2, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція ОСОБА_2 затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою ОСОБА_2 переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2. ОСОБА_2 не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті ОСОБА_2.

ОСОБА_2 також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Частинами другою та четвертою статті 38 Закону № 4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа ОСОБА_2 зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частини третьої цієї статті.

ОСОБА_2: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно із частиною третьою статті 38 вищевказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій ОСОБА_2 у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами ОСОБА_2.

На підставі системного аналізу приписів статті 38 Закону № 4452-VI суд дійшов висновку, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється ОСОБА_2 відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину, разом із цим, договір №980-015-000194124 від 24.02.2016 був укладений між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ОСОБА_1 і відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на умовах цього договору.

Так, з наявної в матеріалах справи довідки про стан рахунку позивача та виписки по особовому рахунку вбачається, що 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача №3701 з рахунка ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» №5802 надійшли кошти з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-015-000194124 від 24.02.2016» у сумі 673,15 грн. та «Повернення коштів згідно з договором №980-015-000194124 від 24.02.2016» у сумі 36 500,00 грн. Таким чином, станом на 19 травня 2016 року на рахунку №3701 позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» знаходилось 37 173,15 грн.

Тобто, ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» не виступав стороною переказу коштів, а здійснював зобов'язання за договорами банківського рахунку перед клієнтом ОСОБА_6, забезпечуючи рух коштів від ініціатора ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» до отримувача переказу - позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року, згідно п.1.4 гл.1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договір, який було укладено між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій, зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Приписами частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Згідно з частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Суд зазначає, що повернення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів на банківський рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено 19 травня 2016 року, що підтверджується випискою з банку та не заперечується відповідачем.

Отже, грошові кошти на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ «Банк Михайлівський».

Частиною другою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Отже, обставини щодо наявності визначених пунктами 7, 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI підстав нікчемності правочину не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.

Тобто, у спірних відносинах позивач є особою, прирівняною до вкладника, а сума грошових коштів, що обліковується на його рахунку є сумою вкладу в розумінні Закону.

За визначенням пункту третього частини першої статті другої Закону №4452 вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону №4452 вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Так, позивач має в ПАТ «Банк Михайлівський» відкритий вкладний (депозитний) рахунок на підставі укладеного з банком договору, а тому за приписами пункту 4 частини першої статті Закону №4452 позивач має статус вкладника ПАТ «Банк Михайлівський».

19.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» залучено від позивача вкладника кошти у сумі 37 173,15 грн., а тому в силу приписів пункту 3 частини першої статті 2 Закону №4452 позивач має вклад у ПАТ «Банк Михайлівський».

При цьому, щодо посилань представника відповідача на приписи пункту 15 Прикінцеві та перехідні положення Закону №4452, суд зазначає наступне.

Наведеною нормою передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів ОСОБА_2 у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Проте, в даному випадку немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень пункту 15 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4452, оскільки не має необхідності в прирівнянні коштів, перерахованих позивачем з власного поточного рахунку на власний вкладний (депозитний) рахунок, адже такі кошти відповідають поняттю «вклад» наведеному в пункті 3 частини першої статті 2 Закону №4452.

Суд вважає за необхідне також зазначити й про те, що відсутні підстави вважати правочин щодо перерахування коштів від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з умовами договору позики нікчемним, оскільки зазначені вище договори відступлення права вимоги стосуються відступлення права вимоги за кредитними договорами та за договорами купівлі-продажу цінних паперів, та не стосуються договорів позики, отже вчинення банком перерахування коштів за оплату договорів відступлення права вимоги не впливають на договори за якими ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повинно повернути залучені кошти.

Також, відповідачами не доведено належними та допустимими доказами того, що ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» не мало достатніх власних коштів для здійснення повернення коштів своїм кредиторам-фізичним особам, також відповідачами не доведено, що кошти, повернені на рахунок позивача, являються коштами ПАТ «Банк Михайлівський».

В рішенні Правління Національного банку України № 14/БТ від 23.05.2016 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» зазначено, що згідно з виписки по рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» станом на 19.05.2016 борг зменшився з 37,8 млн. грн. до 2,6 млн. грн.

Тобто, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» могла мати власні кошти на здійснення операцій по поверненню коштів по договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

Таким чином, суд дійшов висновку, що Уповноваженою особою ОСОБА_2 не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2, а тому така бездіяльність відповідача суперечить приписам чинного законодавства та є протиправною.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення), Уповноважена особа ОСОБА_2 протягом трьох днів з дня отримання ОСОБА_2 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до ОСОБА_2 повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики ОСОБА_2, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до ОСОБА_2 на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи ОСОБА_2 та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла "Перелік вкладників" (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа ОСОБА_2 може надавати до ОСОБА_2 додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, ОСОБА_2 складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки ОСОБА_2, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла "Загальний Реєстр / Реєстр переказів" (додаток 12) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою ОСОБА_2 переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2; 2) передача уповноваженою особою ОСОБА_2 сформованого переліку вкладників до ОСОБА_2; 3) складення ОСОБА_2 на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією ОСОБА_2 Загального реєстру.

Питання про включення чи виключення з реєстру вкладників вирішується до моменту закінчення тимчасової адміністрації та прийняття рішення про ліквідацію банку.

При цьому, в позовній заяві позивач просить визнати бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок третьої особи як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 37 173,15 грн. та зобовязати відповідача включити позивача до такого Переліку та подати третій особі додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 37 173,15 грн. для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок третьої особи.

Між тим, за приписами частини другої статті 27 Закону №4452 Уповноважена особа формує перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З урахуванням приписів частини другої статті 9 КАС України суд вважає, що у даному випадку належним засобом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, рахунку позивача в ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (69076, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 щодо не включення вкладного (депозитного) рахунку №3701, відкритого в ПАТ «Банк Михайлівський» на імя ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати Уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 включити вкладний (депозитний) рахунок №3701, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський» на імя ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб та подати ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 37 173,15 грн. для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок коштів ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.293, 295, 297 КАС України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18.04.2018.

Суддя Ю.В.Калашник