Справа № 813/348/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/348/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Карп'як О.О.,

секретар судового засідання Харів М.Ю.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третіх осіб - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Київстар до Державного реєстратора Державного підприємства Західний експертно-технічний центр Держпраці ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 комісії з припинення, засновник/учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Менс" ЛТД ОСОБА_5, засновника/учасника ОСОБА_6 "Менс" ЛТД ОСОБА_7, засновника/учасника ОСОБА_6 "Менс" ЛТД ОСОБА_8 про скасування реєстраційної дії про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Менс" ЛТД у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи, -

встановив:

25.01.2018 року на адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Київстар до Державного реєстратора Державного підприємства Західний експертно-технічний центр Держпраці ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 комісії з припинення, засновник/учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Менс" ЛТД ОСОБА_5, засновника/учасника ОСОБА_6 "Менс" ЛТД ОСОБА_7, засновника/учасника ОСОБА_6 "Менс" ЛТД ОСОБА_8, в якій позивач просить:

- скасувати реєстраційну дію державного реєстратора ОСОБА_2 Державного підприємства «Західний Експертно Технічний центр Держпраці» про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Менс" ЛТД у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців - громадських формувань;

- відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Менс» ЛТД у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців громадських формувань.

08.02.2018 року, на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано письмові пояснення, відповідно до яких уточнено позовні вимоги, просить:

- скасувати реєстраційну дію №7008279 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації» від 26.12.2017 року державного реєстратора ОСОБА_2 Державного підприємства «Західний Експертно Технічний центр Держпраці» про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Менс" ЛТД у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців - громадських формувань;

- відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Менс» ЛТД у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців громадських формувань згідно реєстраційної дії №7008279 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації» від 26.12.2017 року державного реєстратора ОСОБА_2 Державного підприємства «Західний Експертно Технічний центр Держпраці».

Ухвалою від 13.02.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

25.01.2018 року позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою від 26.01.2018 року у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.

23.02.2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

23.02.2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

23.02.2018 року на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення доказів.

Ухвалою від 26.02.2018 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів відмовлено.

12.03.2018 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача щодо письмових пояснень третіх осіб.

12.03.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив позивача.

12.03.2018 року в судовому засіданні представниками третіх осіб подано письмові пояснення щодо додаткових пояснень позивача.

17.03.2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача щодо відповіді на відзив (заперечення).

10.04.2018 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача.

11.04.2018 року в судовому засіданні представником третіх осіб подано письмові пояснення щодо додаткових пояснень позивача.

Позиція позивача, що викладена у позовній заяві та заявах по суті справи, обґрунтовується тим, що оскаржувана реєстраційна дія є протиправною, вчинена з порушенням чинного законодавства України в частині припинення юридичних осіб та такою, що порушує законні права та інтереси позивача з наступних підстав:

1. Державна реєстрація припинення юридичної особи вчинена на підставі даних, які не відповідають дійсності, а саме даних про проведення/завершення розрахунків з кредиторами. Вважає, що таке припинення було здійснено до завершення розрахунків ліквідаційної комісії з кредиторами. Зокрема, вимоги позивача про визнання кредитором не те що не були задоволені, а взагалі не були розглянуті ліквідаційною комісією.

2. Позивач вважає себе кредитором ОСОБА_6 «Менс» ЛТД, оскільки 13.10.2017 року звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_6 «Менс» ЛТД про визнання недійсним договору купівлі продажу нерухомого майна від 23.12.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОСОБА_9Ес.Е.» та ОСОБА_6 «Менс» ЛТД. Вважає, що зважаючи на наявність даного судового провадження та враховуючи ризики, які могли створити ухвалені рішення у даній справі, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_6 «Менс» ЛТД почало вчиняти дії на припинення юридичної особи. 23.12.2017 року позивач скерував на адресу голови комісії з припинення ОСОБА_6 «Менс» ЛТД заяву про визнання кредиторських вимог, однак жодної відповіді не отримав. Вважає, що заявлення позивачем вимоги про визнання недійсним договору купівлі продажу від 28.12.2008 року є первинною вимогою, яка беззаперечно породжує юридичний наслідок повернення сплачених коштів за недійсним правочином 7854185,24 грн. Вимога про повернення коштів була заявлена позивачем в порядку, визначеному ст.111 ЦК України. Тому є обґрунтовані підстави вважати, що вимоги ОСОБА_10 «Київстар», заявлені під час розгляду справи №914/2414/17 та викладені в заяві про визнання кредитором, що скерована голові ліквідаційної комісії ОСОБА_6 «Менс» ЛТД є кредиторськими вимогами.

3. Порушення прав позивач обґрунтовує тим, що внаслідок реєстрації припинення юридичної особи він не може реалізувати свого права на задоволення кредиторських вимог, оскільки реєстрація припинення відбулась з порушенням порядку та на підставі даних голови ліквідаційної комісії, які не відповідають дійсності. З врахуванням положень ч.3 ст.112 ЦК України, оскільки ліквідаційна комісія діє до моменту припинення юридичної особи, ОСОБА_10 «Київстар» не може захистити свої права у передбачений ЦК України спосіб.

4. Оскаржувану реєстраційну дію вчинено державним реєстратором ОСОБА_2 раніше строку, встановленого Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» для заявлення вимог кредиторів. Зокрема вказує, що строк заявлення вимог припав на святковий день 25 грудня Різдво Христове, відтак відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України останнім днем строку заявлення кредиторських вимог є 26.12.20117 року. Таким чином, відповідач зобовязана була відмовити у вчиненні реєстраційної дії щодо реєстрації припинення ОСОБА_6 «Менс» ЛТД 26.12.2017 року, оскільки на той момент строк заявлення вимог кредиторів не завершився. Дані обставини також підтверджуються розясненнями Департаменту державної реєстрації та нотаріату від 18.01.2012 року.

5. В даному спорі позивач не ставить жодних майнових вимог, а предмет спору базується винятково на порушеннях, вчинених державним реєстратором та головою ліквідаційної комісії. Відтак, дослідження природи кредиторських вимог ОСОБА_10 «Київстар» до ОСОБА_6 «Менс» ЛТД не підлягає розгляду в межах цієї справи.

6. Щодо розгляду заявленого позову в порядку адміністративного судочинства та наявності публічно правового спору у даній справі вказує на судову практику, зокрема постанову ВС України від 11.11.2014 року у справі №21-493а14.

Позиція відповідача, що викладена у відзиві та заявах по суті справи, обґрунтовується наступним:

1. Позовні вимоги базуються по суті на майновій вимозі та свідчать про спір про право, виникли не у звязку із здійсненням публічно владних управлінських функцій чи ненаданням субєктом владних повноважень адміністративних послуг, а позовні вимоги є похідними від майнових вимог до ОСОБА_6 «Менс» ЛТД.

2. Уповноваженою особою ліквідатора було подано документи для державної реєстрації припинення шляхом ліквідації ОСОБА_6 «Менс» ЛТД у точній відповідності до вимог Закону та у строк, встановлений Законом, а саме після закінчення процедури припинення, не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами. Підстав для зупинки розгляду документів чи відмови в проведенні реєстраційної дії не було.

3. На момент державної реєстрації припинення ОСОБА_6 «Менс» ЛТД на підставі поданих документів, жодна з обставин, наведених у ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» не існували, а відтак, вважає, що нею, як державним реєстратором, правомірно та у відповідності до вимог Закону було вчинено реєстраційну дію.

4. Реєстраційна дія була проведена на підставі достовірних даних, у встановлені законом строки, з додержанням вимог чинного законодавства. А саме статей 104,105, 110,111, 150 ЦК України, статей 59,41 Закону України «Про господарські товариства», статей 17,28 Закону України «про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», відтак відсутні підстави для скасування такої реєстраційної дії. Державним реєстратором, який вносив рішення про припинення ОСОБА_6 «Менс» ЛТД в односторонньому порядку було визначено дату для заявлення вимог кредиторами як 25.12.2017 року. В реєстрі міститься запис вимоги кредиторів розглядаються до 25.12.2017 року. Саме програмне забезпечення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не допускає проведення реєстрації припинення юридичної особи до закінчення строку для заявлення вимог кредиторів, встановленого ЄДР.

Позиція третіх осіб викладена у письмових поясненнях обґрунтовується наступним:

1. Позовні вимоги базуються по суті на майновій вимозі та свідчать про спір про право, виникли не у звязку із здійсненням публічно владних управлінських функцій чи ненаданням субєктом владних повноважень адміністративних послуг, а позовні вимоги є похідними від майнових вимог до ОСОБА_6 «Менс» ЛТД.

2. Відсутність порушень зі сторони ліквідатора ОСОБА_6 «Менс» ЛТД та державного реєстратора в процесі ліквідації товариства. Дії, вчинені ліквідатором в процесі ліквідаційної процедури описані в звіті ліквідатора, затвердженого протоколом загальних зборів учасників №92 від 26.12.2018 року. З даного звіту вбачається, що в процесі ліквідаційної процедури протягом строку для заявлення вимог кредиторів жодних вимог кредиторів на адресу ліквідатора ОСОБА_6 «Менс» ЛТД не надходило, як і не було виявлено кредиторської заборгованості згідно з даними бухгалтерського обліку Товариства. По факту проведення у повній відповідності до вимог ст.111 ЦК України ліквідаційної процедури, ліквідатором було складено та подано на затвердження загальним зборам учасників проміжний ліквідаційний та ліквідаційний баланс ОСОБА_6 «Менс» ЛТД станом на 26.12.2017 року.

3. Уповноваженою особою ліквідатора було подано документи для державної реєстрації припинення шляхом ліквідації ОСОБА_6 «Менс» ЛТД у точній відповідності до вимог закону, у строк, встановлений законом, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами.

4. Немає норми закону, яка б встановлювала додатковий строк після закінчення строку для заявлення вимог кредиторами, який би мав витримати ліквідатор перед подачею документів на ліквідацію підприємства.

5. Відсутність порушень прав позивача як кредитора ОСОБА_6 «Менс» ЛТД. Для визнання за правилами бухгалтерського обліку кредиторської заборгованості ОСОБА_6 «Менс» ЛТД перед позивачем у звязку з укладенням ОСОБА_6 «Менс» ЛТД та ОСОБА_10 «Київстар» договору купівлі продажу нерухомого майна від 23.12.2008 року необхідно, щоб виникла одна з обставин: 1) або ОСОБА_6 «Менс» ЛТД в добровільному порядку визнало претензії ОСОБА_10 «Київстар» і погодилось відшкодувати заявлену позивачем суму грошової вимоги; 2) або наявність рішення суду, що набрало законної сили, яким би визнавалась заборгованість ОСОБА_6 «Менс» ЛТД перед ОСОБА_10 «Київстар». Відтак, майнові вимоги ОСОБА_10 «Київстар» до ОСОБА_6 «Менс» ЛТД ні на початок ліквідаційної процедури, ні на момент її закінчення і затвердження ліквідаційного балансу не підтверджені жодним належним документом.

6. Твердження позивача про те, що ОСОБА_6 «Менс» ЛТД шляхом ліквідації ухилилось від виконання зобовязань перед ним, які могли б виникнути внаслідок визнання недійсним договору купівлі продажу будівлі від 23.12.2008 року є надуманими та безпідставними і базуються на припущеннях. Зобовязання як такого у ОСОБА_6 «Менс» ЛТД перед ОСОБА_10 «Київстар» не існує.

7. Заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

8. Кредиторська вимога ОСОБА_10 «Київстар» була надіслана ліквідатору ОСОБА_6 «Менс» ЛТД 23.12.2017 року і вручена 30.12.2017 року. На факт відсутності розгляду даної вимоги зі сторони ліквідатора вплинула не дата її подання, а факт відсутності у позивача права кредиторської вимоги як такої і строк її одержання ліквідатором суттєво пізніше самої ліквідації підприємства. Закон не передбачає для ліквідатора додаткового строку після закінчення строку для заявлення вимог кредиторів, який необхідно вичікувати для подання державному реєстратору документів для державної реєстрації припинення підприємства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та заявах по суті справи, просить позов задовільнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у заявах по суті справи, відзиві, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третіх осіб в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у письмових поясненнях та заявах по суті справи, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Обставини справи.

Відповідно до Протоколу Загальних Зборів учасників ОСОБА_6 «Менс» ЛТД від 19.10.2017 року №90 (а.с.124), вирішено визнати за необхідне ліквідувати ОСОБА_6 «Менс» ЛТД, розпочати процедуру ліквідації ОСОБА_6 «Менс» ЛТД, призначити ліквідатором ОСОБА_6 «Менс» ЛТД ОСОБА_5. Також встановлено, що кредитори вправі заявляти до ОСОБА_6 «Менс» ЛТД вимоги протягом двох місяців з дня оприлюднення повідомлення про прийняття рішення про ліквідацію Товариства; вимоги до Товариства необхідно адресувати на імя ліквідатора Товариства ОСОБА_5 та відправляти на вказану адресу товариства цінним листом з повідомленням про вручення; ліквідатору Товариства здійснити ліквідацію Товариства в порядку, визначеному ст.105, 11,112 ЦК України.

Відповідно до Протоколу Загальних Зборів учасників ОСОБА_6 «Менс» ЛТД від 26.12.2017 року №92 (а.с.125), вирішено: затвердити Звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальності «Менс» ЛТД від 26.12.2017 року; затвердити наданий ліквідатором проміжний ліквідаційний баланс станом на 26.12.2017 року; розподілити залишок коштів згідно проміжного ліквідаційного балансу в сумі 249388,77 грн. між учасника Товариства пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі; затвердити наданий ліквідатором ліквідаційний баланс станом на 26.12.2017 року; зобовязати ліквідатора подати державному реєстратору документи, необхідні для внесення до ЄДР запису про припинення ОСОБА_6 «Менс» ЛТД.

26.12.2017 року ОСОБА_11- голова ліквідаційної комісії «Менс» ЛТД подано відповідачу заяву встановленої форми про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (а.с.96).

Разом з заявою уповноваженою особою державному реєстратору подано такі документи: довідка Приватної архівної установи «Трудовий архів» від 21.12.2017 року №127-Р, довіреність від 20.10.2017 року. (а.с.96-98).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.10-13), 26.12.2017 року державним реєстратором ОСОБА_2 Державного підприємства «Західний експертно технічний центр Держпраці» внесено запис №7008279 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Менс» ЛТД (далі ОСОБА_6 «Менс» ЛТД) , за рішенням засновників. Згідно вказаного витягу, строк для заявлення кредиторами своїх вимог вказано 25.12.2017 року, рішення засновників(учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації внесено 20.10.2017 року.

1. Щодо юрисдикції.

Предметом даного спору є оскарження реєстраційної дії припинення юридичної особи, вчиненої державним реєстратором.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе ,неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший прядок судового провадження.

Відповідно до ст. 4 КАС України, публічно правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» (далі Закон №755-15), державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації, нотаріус. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 6 Закону 755-15, державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус. Державний реєстратор: приймає документи; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Оскільки у даному спорі відповідач при вчиненні реєстраційної дії здійснював публічно владні управлінські функції і спір виник у звязку із виконанням державним реєстратором зазначених функцій, відтак даний спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи пояснення позивач про те, що в даному спорі позивач не ставить жодних майнових вимог, а предмет спору базується винятково на порушеннях, вчинених державним реєстратором, суд вважає твердження відповідача та представника третіх осіб про те, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства безпідставними та необґрунтованими.

2. Щодо тверджень позивача про те, що оскаржувана дія державного реєстратора вчинена до проведення/завершення розрахунків з кредиторами та з порушеннями вимог Закону.

Зокрема, позивач вказує, що його вимоги про визнання кредитором від 23.12.2017 року не те що не були задоволені, а взагалі не були розглянуті ліквідаційною комісією.

Правовідносини, з приводу яких виник спір, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Так, згідно з частиною 12 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов'язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Відповідачем до відзиву долучено належним чином завірені копії заяви про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації від 26.12.2017 року, довідки приватної архівної установи «Трудовий архів» від 21.12.2017 року №127-Р та довіреності від 20.10.2017 року (а.с.96-98), які були подані уповноваженою особою ліквідатора ОСОБА_6 «Менс» ЛТД ОСОБА_12 державному реєстратору 26.12.2017 року для проведення реєстраційної дії відповідно до п.12 ст.17 вказаного Закону.

Як вказує відповідач, особу ОСОБА_12 встанолено нею на підставі поданого паспорту громадянина України, а його повноваження перевірено на підставі довіреності, виданої на його імя ліквідатором ОСОБА_6 «Менс» ЛТД ОСОБА_13 20.10.2017 року.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.10-13), 26.12.2017 року державним реєстратором ОСОБА_2 Державного підприємства «Західний експертно технічний центр Держпраці» внесено запис №7008279 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Менс» ЛТД (далі ОСОБА_6 «Менс» ЛТД) , за рішенням засновників. Згідно вказаного витягу, строк для заявлення кредиторами свої вимог вказано 25.12.2017 року, рішення засновників(учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації внесено 20.10.2017 року.

Позивачем не обґрунтовано нормами чинного законодавства підстав вважати, що відповідач державний реєстратор при вчиненні реєстраційної дії припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, повинен перевірити чи провести перевірку виконання головою ліквідаційної комісії своїх обовязків щодо розрахунків з кредиторами такого підприємства.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає під час проведення реєстраційної дії щодо проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, як і державним реєстратором так і третьою особою було дотримано процедуру та порядок визначений Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Суд також не бере до уваги доводи представника позивача про те, що державним реєстратором неправомірно було внесено запис щодо припинення ОСОБА_6 «Менс» ЛТД, оскільки останній не має права перевіряти достовірність поданих відомостей та вимагати інші документи, ніж ті, що передбачені чинним законодавством.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців включає, зокрема, перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.

Також зазначеним Законом №755-15 передбачено, що відповідальність за достовірність відомостей, що подаються до органів державної реєстрації несе заявник. Водночас, чинним законодавством України на державних реєстраторів не покладено обов'язку перевіряти достовірність відомостей, що надходять від заявника, крім тих, що безпосередньо зазначені в цьому Законі.

Відповідно до ст. 28 вказаного Закону №755-15, підставами для відмови у державній реєстрації є випадки, коли:

1) документи подано особою, яка не має на це повноважень;

2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії;

3) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв'язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи;

4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку;

5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України;

6) документи суперечать статуту громадського формування;

7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи;

8) невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону;

9) щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

10) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов'язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

11) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані:

раніше строку, встановленого цим Законом;

щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб та/або має не закриті відокремлені підрозділи, та/або є засновником третейського суду;

в Єдиному державному реєстрі відсутній запис про державну реєстрацію юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації в результаті злиття, приєднання або поділу;

щодо акціонерного товариства, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованої реєстрації випуску акцій;

щодо юридичної особи - емітента цінних паперів, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованих випусків цінних паперів;

щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

щодо юридичної особи, що реорганізується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та відсутній узгоджений план реорганізації юридичної особи;

щодо юридичної особи, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування;

щодо юридичної особи, що припиняється в результаті ліквідації, стосовно якої надійшли відомості про відкрите виконавче провадження;

щодо юридичної особи, стосовно якої відкрито провадження у справі про банкрутство.

На момент вчинення оскаржуваної дії жодна з наведених обставин не існувала, відтак, державним реєстратором правомірно та у відповідності до вимог Закону №755-15 було проведено реєстраційну дію №7008279 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи у звязку з ліквідацією.

Крім цього, державний реєстратор не наділений повноваженнями визнавати недійсним рішення загальних зборів учасників юридичної особи, відтак, він діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

3. Щодо тверджень позивача про те, що оскаржувану реєстраційну дію вчинено державним реєстратором ОСОБА_2 раніше строку, встановленого Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» для заявлення вимог кредиторів.

При цьому позивач вказує, що строк заявлення вимог припав на святковий день 25 грудня Різдво Христове, відтак відповідно до ч.5 ст. 254 ЦК України останнім днем строку заявлення кредиторських вимог є 26.12.20117 року. Таким чином, відповідач зобовязана була відмовити у вчиненні реєстраційної дії щодо реєстрації припинення ОСОБА_6 «Менс» ЛТД 26.12.2017 року, оскільки на той момент строк заявлення вимог кредиторів не завершився.

Відповідно до ч.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до статті 73 Кодексу законів про працю України щодо святкових і неробочих днів» від 16.11.2017 р. № 2211-VIII, який набув чинності 02.12.2017 року встановлено 25 грудня вихідним днем.

Відповідно до Протоколу Загальних Зборів учасників ОСОБА_6 «Менс» ЛТД від 19.10.2017 року №90 (а.с.124), вирішено визнати за необхідне ліквідувати ОСОБА_6 «Менс» ЛТД, розпочати процедуру ліквідації ОСОБА_6 «Менс» ЛТД, призначити ліквідатором ОСОБА_6 «Менс» ЛТД ОСОБА_5. Також встановлено, що кредитори вправі заявляти до ОСОБА_6 «Менс» ЛТД вимоги протягом двох місяців з дня оприлюднення повідомлення про прийняття рішення про ліквідацію Товариства; вимоги до Товариства необхідно адресувати на імя ліквідатора Товариства ОСОБА_5 та відправляти на вказану адресу товариства цінним листом з повідомленням про вручення; ліквідатору Товариства здійснити ліквідацію Товариства в порядку, визначеному ст.105, 111,112 ЦК України.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.10-13), строк для заявлення кредиторами своїх вимог вказано 25.12.2017 року, рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації внесено 20.10.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст. 105 ЦК України, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

Відповідно до статті 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Відповідно до п.26 ч.2 ст.9 Закону 3755-15, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог.

Оскільки в Єдиному державному реєстрі містилися відомості про строк, визначений засновниками для заявлення кредиторами своїх вимог 25.12.2017 року, а в Єдиному державному реєстрі вказано до 25.12.2017 року, такий був внесений до реєстру в день, коли Закон України «Про внесення змін до статті 73 Кодексу законів про працю України щодо святкових і неробочих днів» від 16.11.2017 р. № 2211-VIII не був чинним, відтак підстав вважати інше, ніж вказано в Єдиному державному реєстрі щодо строку для заявлення кредиторами своїх вимог 25.12.2017 року, - немає.

Ані позивач, ні інша особа не зверталась до суду з позовом чи з заявою до державного реєстратора про скасування такого запису чи внесення до нього змін.

Відтак, відсутні підстави вважати, що оскаржувану реєстраційну дію вчинено державним реєстратором ОСОБА_2 раніше строку, встановленого Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» для заявлення вимог кредиторів, оскільки оскаржувана реєстраційна дія вчинена 26.12.2017 року, а строк для заявлення кредиторами своїх вимог становить до 25.12.2017 року.

Щодо покликань позивача на розяснення Департаменту державної реєстрації та нотаріату від 18.01.2012 року, то такі судом до уваги не беруться, оскільки висловлюють тільки рекомендації, не є обовязковими до виконання державними реєстраторами.

4.Щодо порушення прав позивача.

Позивач порушене право оскаржуваною реєстраційною дією обґрунтовує тим, що внаслідок реєстрації припинення юридичної особи він не може реалізувати свого права на задоволення кредиторських вимог, оскільки реєстрація припинення відбулась з порушенням порядку та на підставі даних голови ліквідаційної комісії, які не відповідають дійсності. З врахуванням положень ч.3 ст.112 ЦК України, оскільки ліквідаційна комісія діє до моменту припинення юридичної особи, ОСОБА_10 «Київстар» не може захистити свої права у передбачений ЦК України спосіб.

Також суд окремо звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів порушення рішенням відповідача прав та інтересів позивача, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства припинення юридичної особи не звільняє останню від відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, взятих на себе під час перебування в статусі юридичної особи.

Суд надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог позивача, необхідно зазначити наступне.

За приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Виходячи із змісту зазначеної норми процесуального закону, передумовою звернення до суду є суб'єктивне переконання особи (позивача) у порушенні її прав суб'єктом владних повноважень у конкретних публічно - правових відносинах. Тобто переконання у тому, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї оскаржуваним рішенням протиправно покладено певний обов'язок. При цьому, у разі відповідного звернення юридичної особи суд при розгляді справи надає оцінку доводам щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах.

Такий висновок повністю узгоджується із нормами частини першої статті 2 КАС України, в силу яких, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналіз положень частини першої статті 2 КАС України свідчить, що завдання адміністративного судочинства визначаються через: мету судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, факт порушення повинен мати місце саме у публічно правових відносинах позивача із відповідачем (суб'єктом владних повноважень), при здійсненні останнім владних управлінських функцій.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання адміністративного судочинства. Якщо при розгляді справи не встановлено факту порушення прав чи інтересів позивача, то навіть у разі, якщо рішення суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстави для задоволення позову та їх скасування відсутні. Тобто, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Зазначений висновок повністю узгоджується із практикою Верховного Суду України. Так, у постанові від 10.04.2012 року (справа № 21-1115во10) Верховний Суд зазначив, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його дій можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням чи діями.

Як зазначалося, позивач ОСОБА_10 «Київстар» оскаржує запис державного реєстратора про включення до ЄДР відомостей про юридичну особу ОСОБА_6 «Менс» ЛТД, що пов'язані та стосуються саме зазначеної юридичної особи ОСОБА_6 «Менс» ЛТД.

Суд звертає увагу на те, що оскаржуване рішення про внесення до ЄДР запису за своєю правовою природою є ненормативним актом індивідуальної дії, який породжує правові наслідки лише для ОСОБА_6 «Менс» ЛТД , а не позивача ОСОБА_10 «Київстар» у даній справі.

Так, в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 (справа про акти органів Верховної Ради України) вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

Таким чином, враховуючи, що оскаржуване рішення (запис) про включення до ЄДР відомостей про юридичну особу ОСОБА_6 «Менс» ЛТД породжують лише зміни у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації відносно ОСОБА_6 «Менс» ЛТД, суд дійшов висновку, що таке рішення (запис) відповідача безпосередньо не змінюють правовий стан позивача у справі.

Отже, з огляду на те, що позивач із відповідачем безпосередньо у публічно - правові відносини не вступав, а оскаржуване рішення жодним чином не порушує право або законний інтерес позивача саме у сфері публічно - правових відносин, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_10 «Київстар».

Також суд акцентує увагу на тому, що наявність спорів між позивачем та ОСОБА_6 «Менс» ЛТД та третіми особами у сфері приватно - правових відносин жодним чином не може свідчити про порушення прав позивача діями державного реєстратора, оскільки вирішення таких спорів може відбуватись і відбувалось згідно з юрисдикцією господарського (цивільного) судочинства, водночас з виключенням можливості їх вирішення шляхом оспорювання позивачем правомірності включення відомостей про третю особу до ЄДР.

Крім того, судом не беруться до уваги покликання позивача на судові рішення щодо майнових спорів між ним та третіми особами, оскільки такі не стосуються предмету доказування у справі, а стосуються майнових вимог позивача до ОСОБА_6 «Менс» ЛТД. Як вірно зазначено позивачем у заявах по суті справи, у даному спорі позивач не ставить жодних майнових вимог.

Крім того, приймаючи рішення у справі, суд звертає також увагу і на таке.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач наводить в тому числі і мотиви, які свідчать про протиправність рішення (запису), проте, суд не вбачає підстав для детального аналізу та спростування кожного із таких доводів, виходячи із того, що як зазначено вище, оскаржуваний запис не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача у публічно - правових відносинах. Водночас визначальним же при прийнятті рішення у справі є встановлення судом того, що спірне рішення, яке є актом індивідуальної дії, позивача не стосуються. Крім того, між позивачем та відповідачем не виникали спірні правові відносини у сфері управління. Тому, правова оцінка оскаржуваному рішенню (запису) з точки зору його правомірності може бути надана судом лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням. Така позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України, зокрема у справі № 21-1115во10.

Також, щодо забезпечення такого критерію як обґрунтованість рішення суду в контексті порушених у позовній заяві доводів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у п.23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Тому, враховуючи, що самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову став висновок суду про відсутність порушення прав та інтересів позивача безпосередньо оскаржуваним рішенням (записом), підстави для надання оцінки їх правомірності за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_10 «Київстар» відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до ст..139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положеньКАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20.04.2018 року.

Суддя Карп`як О.О.