Справа № 826/19769/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 квітня 2018 року справа №826/19769/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: Суршко О.Б.;

відповідача: Чурпіти Ю.М.;

третьої особи 1: не з'явились;

третьої особи 2: не з'явились

розглянувши в судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛА ВІЛЛА" про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення та накладення штрафу в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛА ВІЛЛА"
доГоловного управління Держгеокадастру у Київській області
треті особи про1. ОСОБА_3 2. ОСОБА_4 зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛА ВІЛЛА" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ЛА ВІЛЛА") звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просить: 1) зобов'язати відповідача скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, які розташовані в межах Шпитківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з кадастровими номерами з НОМЕР_1 по НОМЕР_2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2017 року в адміністративній справі №826/19769/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року, позов задоволено повністю та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, які розташовані в межах Шпитківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з кадастровими номерами з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 включно.

Крім того, відповідачу установлено строк у десять днів з дня набрання постановою законної сили для подання звіту про виконання постанови, та попереджено про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).

До суду надійшло клопотання позивача від 21 березня 2018 року, у якому ТОВ "ЛА ВІЛЛА" просить накласти на керівника Головного управління Держгеокадастру у Київській області штраф за неподання звіту про виконання судового рішення у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановити новий строк для подання такого звіту.

Відповідно до частини четвертої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Розгляд питання про накладення штрафу призначено на 16 квітня 2018 року, про що осіб, які беруть у справі, повідомлено відповідними повістками.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання, представник відповідача проти задоволення поданого клопотання заперечив, треті особи до суду не прибули.

Виходячи зі змісту заявленого клопотання та матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною другою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

На момент розгляду питання про накладення штрафу аналогічні правові відносини врегульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).

Так, відповідно до частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Таким чином, у разі неподання суб'єктом владних повноважень у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, яке набрало законної сили, або за наслідками розгляду такого звіту суд має право накласти на керівника такого суб'єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, розглядаючи питання накладення штрафу, необхідно встановити, що рішення не виконано повністю або в частині, з'ясувати причини невиконання судового рішення, встановити керівника, відповідального за виконання постанови. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, фактично виконали постанову суду, то саме лише неподання звіту не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.

Частина перша статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) встановлює, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У свою чергу за правилами частини третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2017 року в апеляційному порядку) у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

З огляду на викладене постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року набрала законної сили з дня прийняття постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року, тобто, у цей же день.

При цьому, як вбачається із протоколу судового засідання Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року, представник відповідача був присутній під час оголошення постанови за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, відповідач протягом десяти днів з дня набрання постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року законної сили, а саме в період з 12 лютого 2018 року до 21 лютого 2018 року включно, зобов'язаний був виконати вказане рішення суду та подати звіт про його виконання.

Однак, після набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року відповідач не подавав до суду звіт про її виконання у встановлений судом строк, не повідомляв суд про неможливість подання такого звіту та не просив продовжити процесуальний строк для подання звіту.

Як підтверджують наявні у справі докази, лише після отримання повістки про виклик до суду для розгляду питання про накладення штрафу, відповідач направив поштою 06 квітня 2018 року лист про надання звіту щодо виконання рішення суду від 06 квітня 2018 року №9-10-0.62-5563/2-18, у якому Головне управління Держгеокадастру у Київській області зазначило, що за допомогою функціоналу про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Держаного земельного кадастру сформовано заявки про перенесення земельних ділянок із кадастровими номерами НОМЕР_3 - НОМЕР_2 до архівного шару Національної кадастрової системи, і що наданий час зазначені земельні ділянки перенесено до архівного шару Національної кадастрової системи, рішення суду виконано.

Водночас, суд звертає увагу, що лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 06 квітня 2018 року №9-10-0.62-5563/2-18 не може вважатись звітом про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року, оскільки зазначена постанова не зобов'язувала відповідача вчиняти дії щодо перенесення земельних ділянок до архівного шару Національної кадастрової системи.

У свою чергу на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року відповідач мав вказати про вчинення ним дій щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок, які розташовані в межах Шпитківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з кадастровими номерами з НОМЕР_1 по НОМЕР_2; проте, у листі від 06 квітня 2018 року №9-10-0.62-5563/2-18 Головне управління Держгеокадастру у Київській області не зазначає про скасування державної реєстрації згаданих земельних ділянок.

Крім того відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження скасування державної реєстрації земельних ділянок, які розташовані в межах Шпитківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з кадастровими номерами з НОМЕР_1 по НОМЕР_2 та, відповідно, виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року.

Наведене вказує, що станом на момент вирішення питання про накладення штрафу Головне управління Держгеокадастру у Київській області не виконало рішення суду, яке набрало законної сили; поважних причин такого невиконання відповідачем не повідомлено, а судом не виявлено.

При цьому відповідач не скористався можливістю продовження процесуального строку в порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України та не звертався до суду із клопотанням щодо продовження строку подання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд встановив, що керівником Головного управління Держгеокадастру у Київській області та особою, відповідальною за виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року є начальник ОСОБА_5.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора вказав, що "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин сьомої, дев'ятої, пункту 2 частини шістнадцятої статті 2368 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З огляду на це посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Оскільки неподання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року супроводжується її невиконанням, суд приходить до висновку про достатність підстав для накладення штрафу на керівника відповідача - суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови.

Відповідно до приписів частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України розмір можливого штрафу за неподання звіту про виконання рішення знаходиться у межах від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2018 року - 1762,00 грн.

Визначаючи розмір штрафу, суд дійшов висновку про необхідність його застосування у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи з того, що порушення з приводу неподання звіту про виконання постанови допущено відповідачем вперше.

Таким чином, у зв'язку із неподанням відповідачем у встановлений судом строк звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року та відсутністю доказів її виконання, суд вважає за необхідне накласти на керівника - начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_5 штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 35 240,00 грн. (1762,00 грн. х 20); при цьому, половину штрафу у розмірі 17 620,00 грн. належить стягнути на користь ТОВ "ЛА ВІЛЛА", іншу половину у розмірі 17 620,00 грн. стягнути на користь Державного бюджету України.

Враховуючи викладені обставини, суд також вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк - до 16 травня 2018 року для подання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛА ВІЛЛА" про накладення штрафу задовольнити.

2. Накласти на керівника - начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14; ) ОСОБА_5 (штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 35 240,00 грн. (тридцять п'ять тисяч двісті сорок гривень нуль копійок) за неподання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2017 року в адміністративній справі №826/19769/16.

3. Половину штрафу у розмірі 17 620,00 грн. (сімнадцять тисяч шістсот двадцять гривень нуль копійок) стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛА ВІЛЛА" (01032, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, 17/4 літера А; ), іншу половину у розмірі 17 620,00 грн. (сімнадцять тисяч шістсот двадцять гривень нуль копійок) - на користь Державного бюджету України (отримувач УДСКУ у Печерському районі, код 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, рахунок 4007).

4. Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області новий строк - до 16 травня 2018 року для подання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року.

5. Попередити керівника - начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_5 про те, що за правилами частини шостої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

6. Попередити керівника - начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_5 про те, що відповідно до частини сьомої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов'язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко