Справа № 489/444/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 р. № 489/444/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54040

до відповідача:Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018

про:визнання дій незаконними, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва, в якому просить:

- визнати незаконними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва по недоплаті коштів у сумі 799 грн. та відрахування щомісячно з пенсії ОСОБА_1 20% грошей від суми пенсії;

- визнати протиправною бездіяльність Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва щодо незастосування попереднього коефіцієнту 2,39 при розрахунках сум пенсії ОСОБА_1, а також при виконанні Закону України №2148 Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій;

- зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії з моменту набрання законної сили рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2017 р. виключно з коефіцієнтом 2,39;

- стягнути з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва кошти, які недоплачені пенсіонеру ОСОБА_1 внаслідок протиправних рішень та дій в сумі 12800 грн., незаконно стягнуті щомісяця 20% на загальну суму 4800 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва від 30.06.2016 р. №51/3 було скасовано індивідуальний коефіцієнт позивача з 2,39 на 1,58, що зумовило зменшення розміру пенсії. 19.01.2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва частково задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва (справа №489/5196/16-а). Судом визнано протиправними дії УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва щодо винесення рішень №68/4 від 29.08.2016р. та від 30.06.2016 р. №51/3, та скасовано вказані рішення. Проте, до теперішнього часу, більше 16 місяців, здійснюється недоплата пенсії у сумі 799 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, просив суд у задовленні позовних вимог відмовити, оскільки вони є необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, відповідач просив проводити розгляд справи з викликом учасників справи в судове засідання.

Так, на клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 260 КАС України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1 - 9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про неможливість розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, оскільки справа призначена до розгляду в порядку письмового провадження

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. №1058-IV.

Відповідно до рішення від 30.06.2016 №51/3 Управлінням встановлено факт відсутності пенсійної справи позивача та проведено роботу щодо відновлення документів та формування дублікату пенсійної справи позивача. Встановлено, що індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії склав 1,59049. Вирішено при розрахунку пенсії врахувати дані про заробітну плату згідно довідок №72 від 25.04.2016 та №86 від 18.05.2016.

Рішенням №68/4 від 29.08.2016 управлінням вирішено утримати надміру сплачені суми пенсії з позивача у зв'язку з наданням недостовірних відомостей про суми заробітної плати за період з 01.10.1992 по 30.09.1997.

Позивач не погодовшись із зазначеними рішеннями, оскаржив їх до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2017р. по справі №489/5196/16-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва щодо винесення рішень №68/4 від 29.08.2016р. та від 30.06.2016 р. №51/3. Скасовано рішення УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва від 29.08.2016р. № 68/4 та від 30.06.2016р. № 51/3. В задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити розмір пенсії відмовлено.

07.11.2017 р. позивачем була направлена заява до відповідача з вимогою виконати рішення суду, повернути незаконно стягнуті кошти, суму судового збору та відновити попередній коефіцієнт при розрахунках як після скасованих рішень, так і під час нарахування надбавки відповідно до Закону України №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій".

22.12.2017 р. за №468-С-01 управління надало відповідь з відмовою, мотивуючи тим, що резолютивна частина постанови суду від 19.01.2017 р. не вимагає від управління повернення утриманих з пенсії коштів. Задоволення інших вимог, зазначених у зверненні, можливе тільки після отримання відповіді на запит від 28.11.2017 р. №16843/03.

З метою захисту свого порушеного права, позивач звернувся до суду.

Суд вважає, помилковим твердження позивача, що згідно постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2017 р. по справі №489/5196/16-а, Управління зобовязано відновити індивідуальний коефіцієнт 2,39 та розмір пенсії 2403 грн., оскільки в цій частині позовні вимоги були залишені судом без задоволення. Як встановив Ленінський районний суд м. Миколаєва, що в документах, які містяться в пенсійній справі мають місце певні не відповідності. Тобто вбачається розбіжності в даних для вирішення яких необхідно дослідження первинних документів. Однак вказані розбіжності не сприймаються судом як явно неправильні відомості, а такі, що підлягають встановленню відповідачем при перевірці правильності нарахування розміру пенсії.

Управлінням з урахуванням висновків Ленінського районного суду м. Миколаєва, викладених в постанові направлено запит від 28.11.2017 р. №16843/03 до ГУ ПФУ в Закарпатській області для перевірки довідок СП У ФОРМІ ТОВ Дюті Фрі Трейдінг №72 від 25.04.2016 р. та №86 від 18.05.2016 р. на відповідність даних первинним бухгалтерським документам. Як зазначає відповідач, що результати перевірки на адресу відповідача не надходили.

Також, суд повідомляє, що постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2017 р. було визнано протиправними дії управління щодо винесення рішення, при цьому на управління не покладалось зобов'язання повернення коштів, утриманих на підставі скасованого рішення УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва від 29.08.2016р. № 68/4.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 2, 12, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 17.04.2018 р.

Суддя В. С. Брагар