Справа № П/811/1344/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2018 року

Київ

справа №П/811/1344/16

адміністративне провадження №К/9901/4712/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

за участю секретаря Савченко А.А.

представника відповідача Данілова С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 (суддя Хилько Л.І.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 (головуючий суддя - Чередниченко В.Є., судді: Іванов С.М., Панченко О.М.) у справі №П/811/1344/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт-К» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Продекспорт-К» у жовтні 2016 року звернулось до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.05.2016 № та від 17.05.2016 №.

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 16.12.2016 адміністративний позов задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.03.2017 залишив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 без змін.

Кропивницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області (правонаступник Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області) звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 скасувати, прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме: пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4, 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому наголошує на неправомірності формування позивачем даних податкового обліку за господарськими операціями, здійсненими з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Універсал Сервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Зернові традиції», Приватним підприємством «Дармар», Селянським фермерським господарством «Любава-1», Фермерським господарством «Околиця».

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2016 року та правильності нарахування податкових зобов'язань і податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.01.2016, за результатами якої складено акт від 04.05.2016 №12/11-23-14-04/39600339.

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Продекспорт-К» пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв'язку з неправомірним включенням до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаної в Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Універсал Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Зернові традиції» сільськогосподарської продукції (соняшника) за нікчемними правочинами.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилався на відсутність активу, реалізованого позивачу. При цьому зазначав про неперебування контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт-К» за вказаним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням, неподання ними звітності до органів доходів і зборів за місцем реєстрації, відсутність інформації щодо наявності в них земельних, трудових, технічних ресурсів та транспортних засобів, необхідних для вирощування сільськогосподарської продукції, а також нездійснення придбання такої продукції в інших суб'єктів господарської діяльності.

Крім того, орган доходів і зборів дійшов висновку про недотримання позивачем вимог пункту 200.1, підпункту «б» пункту 200.4, пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неправомірне формування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2016 року, що мотивовано посиланням на висновки акта перевірки від 04.04.2016 №7/11-23-14-04/39600339, в якому вказано про внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Продекспорт-К» недостовірних відомостей щодо обсягів придбання та податкового кредиту при взаємовідносинах з Приватним підприємством «Дармар», Селянським фермерським господарством «Любава-1», Фермерським господарством «Околиця», а також прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення від 20.04.2016 №, від 20.04.2016 №, від 12.10.2016 №.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом 17.05.2016 прийнято податкові повідомлення-рішення: №, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5350910,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2675455,00 грн.; №, згідно з яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2578856,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що фактичне виконання спірних операцій з придбання позивачем сільськогосподарської продукції в Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Універсал Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Зернові традиції» підтверджується належним чином складеними первинними документами; контрагенти Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт-К» на час здійснення відповідних поставок перебували в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали статус платників податку на додану вартість; доводи відповідача про безтоварність зазначених операцій ґрунтуються лише на діяльності постачальників, що є неприпустимим, як за законодавством України, так і відповідно до міжнародних норм.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що податкові повідомлення-рішення від 20.04.2016 №, від 20.04.2016 №, від 12.10.2016 № оскаржено позивачем в адміністративному та, в подальшому, судовому порядку з дотримання строків, встановлених статтею 56 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що свідчить про неузгодженість цих зобов'язань (зменшень) та обумовлює відсутність заборони декларування від'ємного значення з податку на додану вартість без урахування висновків, викладених в акті перевірки від 04.04.2016 №7/11-23-14-04/39600339.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

В свою чергу, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідної продукції.

Вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), зобов'язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.

Докази, що мають використовуватись при аналізі реальності операції, - дані про існування активу (чи вироблявся/вирощувався, ким і коли).

Втім, попередні судові інстанції в порушення наведених вимог процесуального законодавства, які зобов'язують суд вжити передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, не перевірили факт реального руху активів по всіх ланцюгах учасників схем, не з'ясували, ким і коли вирощувався придбаний позивачем соняшник та чи вирощувався взагалі.

Не встановлено судами і, за яких обставин та в який спосіб налагоджено господарські зв'язки між Товариством з обмеженою відповідальністю «Продекспорт-К» та його задекларованими постачальниками (Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Універсал Сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Зернові традиції»), хто персонально брав у цьому участь, не допитано відповідних осіб як свідків.

При вирішенні питання про законність податкового повідомлення-рішення від 17.05.2016 № слід враховувати таке.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суди виходили з того, що згідно ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 у справі №П/811/1491/16 позивачем у визначені законодавством строки оскаржено податкові повідомлення-рішення від 20.04.2016 №, від 20.04.2016 №, від 12.10.2016 №, які стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 17.05.2016 №.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Проте, варто враховувати, що передбачене частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), а також частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених наведеною нормою процесуального права, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

При цьому суд також повинен враховувати вимоги щодо необхідності офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребувати ті докази, яких, на його думку, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої, зокрема адміністративної справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Проте судами не перевірено на підставі належних та допустимих доказів обставини справи щодо узгодженості податкових повідомлень-рішень від 20.04.2016 №, від 20.04.2016 №, від 12.10.2016 №, які стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 17.05.2016 №.

Суд також звертає увагу, що як свідчать дані Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 у справі №П/811/1491/16 відмовлено в повному обсязі в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт-К» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.04.2016 №, від 20.04.2016 №, від 12.10.2016 №.

У випадку судового розгляду в іншій справі обставин, які мають значення для вирішення даної справи, суд має право скористатися положеннями процесуального закону щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили відповідним судовим рішенням з огляду на необхідність офіційного з'ясування всіх обставин справи, що судами попередніх інстанцій не враховано.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.12.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 у справі №П/811/1344/16 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева ,

В.В. Хохуляка,

Судді Верховного Суду