Справа № 9901/4/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2018 року

Київ

справа №9901/4/17

адміністративне провадження №П/9901/4/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

Білоуса О.В.,

Желтобрюх І.Л.,

при секретарі - Шевчук К.В.,

за участю

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_6

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів

про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 22 листопада 2017 року №284дп-17 про накладання дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП, Комісія) про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 22 листопада 2017 року №284дп-17 про накладання дисциплінарного стягнення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в спірному рішенні Комісією зазначено про те, що викладені в дисциплінарній скарзі порушення знайшли своє часткове підтвердження, однак в якій саме частині вони підтвердились не наведено. Позивач вказує на те, що в рішенні КДКП не зазначено об'єктивних даних, які б свідчили про неефективну діяльність місцевої прокуратури та які б вказували на відсутність належної координації заступників. На думку позивача, спірне рішення взагалі не містить обставин, з огляду на які відповідачем зроблено висновки про відсутність організації роботи прокуратури. Позивач зазначає, що питання нагляду за додержанням законів при прийманні , реєстрації та вирішенні відділами поліції заяв і повідомлень діючим КПК України чи спільним з органами Національної поліції нормативними документами не врегульовано та не передбачено. Посилаючись на затверджений наказом №66 від 10 листопада 2016 року розподіл обов'язків між керівництвом та працівниками Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, положення КПК України та Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», позивач вважає спірне рішення безпідставним, оскільки він не здійснював безпосередню організацію нагляду за додержанням законів органами, що провадять досудове слідство, а також процесуальне керівництво. Також позивач вказує на те, що прокурор у своїй діяльності є самостійним, втручання в таку діяльність без наявності на те законних підстав забороняється. Крім того, як вказує позивач, жоден прокурор, який здійснював процесуальне керівництво у вказаних відповідачем кримінальних провадженнях до дисциплінарної відповідальності не притягнутий. Таким чином, позивач вважає спірне рішення протиправним та просить його скасувати (т. 1 а.с. 5-20).

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що в рішенні Комісії наведені доводи, зазначені суть дисциплінарного проступку та конкретні докази, що підтверджують факт вчинення ним дисциплінарного проступку. Крім того, вказує на те, що на ОСОБА_6 як на керівника місцевої прокуратури покладено обов'язок координації діяльності першого заступника та заступників керівника, тобто в результаті нездійснення контролю за діями підлеглих заступників і були допущені зазначені у рішення порушення. Також відповідач звертає увагу на те, що до 14 жовтня 2014 року реєстрація галузевих наказів Генерального прокуратура України в Міністерстві юстиції України не була обов'язковою, у зв'язку з чим наказ №4-гн від 19 грудня 2012 року є чинним до моменту прийняття нового галузевого наказу на цьому напрямі діяльності. Таким чином, відповідач вважає, що при прийнятті рішення він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Законом України «Про прокуратуру» (т.1 а.с.144-146).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Окрім доводів, наведених у відзиві на позовну заяву, представник Комісії зазначив, що обставинами, що підтверджують факт неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків, є призначення ОСОБА_6 на посаду заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 за його заявою.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

На виконання доручення Генерального прокурора України у період з 26 червня 2017 року по 30 червня 2017 року проведено перевірку в прокуратурі Дніпропетровської області щодо стану організації процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, розслідуваних слідчими Національної поліції України, та перевірку стану додержання вимог закону при прийманні, реєстрації, розгляді та вирішенні органами Національної поліції України в Дніпропетровській області заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, своєчасне внесення щодо них відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За результатами проведеної перевірки на ім'я Генерального прокурора України Луценка Ю.В. складено доповідну записку, в якій зазначено про виявлені недоліки в роботі, зокрема, Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 (т.1 додатків а.с. 95-125).

17 липня 2017 року прокурором Дніпропетровської області затверджено висновок службового розслідування за інформацією, яка може свідчити про недостовірність тверджень у Анкеті доброчесності, поданій заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8, порушення ним трудової та виконавської дисципліни, Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, в якому зазначено, зокрема, що відомості про неналежне виконання службових обов'язків, порушення правил внутрішнього службового розпорядку керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження (т.1 додатків а.с. 126-149).

27 липня 2017 року прокурором Дніпропетровської області на адресу Комісії направлено дисциплінарну скаргу про вчинення прокурором ОСОБА_6 дисциплінарного проступку, який виразився у невиконанні (неналежному виконанні) службових обов'язків та порушенні правил внутрішнього службового порядку (т.1 додатків а.с. 3-17).

Рішенням члена Комісії ОСОБА_5 від 07 серпня 2017 року відкрито дисциплінарне провадження №11/2/4-169дс-96дп-17 щодо керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 (т. 1 додатків а.с. 150-151).

30 жовтня 2017 року членом Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів ОСОБА_5 складено висновок про наявність дисциплінарного проступку, яким запропоновано притягнути керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності , передбачено п. 1 ч. 1 статті 49 Закону України «Про прокуратуру», у виді заборони на строк 1 рік на переведення до органу прокуратури вищого рівня (т.2 додатків а.с. 1-10).

Наказом Прокуратури Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року №1167к молодшого радника юстиції ОСОБА_6 призначено заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області. Підставою видання наказу визначено заяву ОСОБА_6 та подання в.о. керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області Шумицького В.В. (т.2 додатків а.с. 17).

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 22 листопада 2017 року №284дп-17 заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани (т. 1 а.с. 115. Т.2 додатків а.с. 18-27).

Наказом Прокуратури Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року до заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани з 22 листопада 2017 року (т. 2 додатків а.с. 33).

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України регулює Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Частиною 1 ст. 4 Закону №1697-VII передбачено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 43 Закону №1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Як встановлено ч. 1 ст. 44 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Стаття 46 Закону №1697-VII регламентує порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки (ч. 4).

Під час здійснення перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе (ч. 6).

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, але не більш як на місяць.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення (ч. 10).

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (ч. 11).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 47 Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

До повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (ч. 5).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід (ч. 6).

Приписами ст. 48 Закону №1697-VII передбачений порядок прийняття рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону №1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Судом встановлено, що підставами притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності стали обставини неналежного виконання ним службових обов'язків.

Відповідач в спірному рішенні посилається на те, що через неналежне виконання ОСОБА_6 своїх службових обов'язків, відсутність ефективного контролю за роботою підпорядкованих заступників та нездійснення ним як керівником місцевої прокуратури організації ефективного нагляду за додержанням законів при прийманні, реєстрації та вирішенні Індустріальним, Амур-Нижньодніпровським, Самарським відділеннями поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, своєчасним внесенням щодо них відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Внаслідок усунення ОСОБА_6 від виконання покладених на нього службових обов'язків в частині призначення процесуальних керівників у кримінальних провадженнях станом 07 червня 2017 року згідно з даними ЄРДР продовжували здійснювати повноваження старших групи прокурорів у кримінальних провадженнях неналежні особи. Відповідно до спірного рішення, поза увагою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 залишилось недостатньо активне використання інституту негласних слідчих (розшукових) дій з метою розкриття злочинів проти власності. Поза увагою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишились факти надання процесуальними керівниками формальних вказівок у кримінальних провадженнях (у 29 провадженнях процесуальними керівниками надано ідентичні за змістом вказівки, які відрізняються лише номером провадження та є формальними), що унеможливлює орієнтування слідства на проведення слідчих дій з урахуванням конкретних обставин скоєних злочинів. Окрім того, внаслідок неналежного ставлення до виконання своїх службових обов'язків ОСОБА_6 мав місце факт порушення вимог п. 13 наказу Генерального прокурора України від 19 грудня 2012 року № 4гн «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» щодо забезпечення достовірності статистичних даних у кримінальному провадженні та Положення про порядок ведення ЄРДР в частині своєчасного внесення даних до ЄРДР про повернення обвинувального акта. Так, 18 січня 2017 р. до Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 надійшов повернутий судом обвинувальний акт у кримінальному провадженні, проте відповідні відомості до ЄРДР упродовж 24 годин не внесено та не відображено у звітах СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в області за формою 1-СЛМ за 1, 2, 4, 5 місяців та за формою 1-СЛ за 3 місяці. Зазначене порушення усунуто лише 30 червня 2017 року.

На думку Комісії, неналежне виконання ОСОБА_6 своїх службових обов'язків виразились у неефективній організації діяльності місцевої прокуратури, відсутності належної координації діяльності першого заступника та заступників керівника місцевої прокуратури, відсутності організації роботи з питань внутрішньої безпеки та контролю за додержанням підпорядкованими прокурорами обмежень і заборон, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», що призвело до систематичних порушень Кримінального процесуального кодексу України при здійсненні процесуального керівництва та досудового розслідування, повернення обвинувальних актів судом та викривлення статистичної звітності, вчинення підлеглими прокурорами дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія наказу керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області №66 від 11 листопада 2016 року про розподіл обов'язків між керівництвом та працівниками Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, відповідно до якого ОСОБА_6 як керівник за собою залишив, зокрема, такі обов'язки:

- загальна організація діяльності місцевої прокуратури, керівництво місцевою прокуратурою, спрямування її діяльності на ефективне виконання покладених на неї завдань і функцій, організація контролю за якісним виконанням контрольних завдань і доручень керівництва вищестоящих прокуратур, наказів Генерального прокурора України та керівника регіональної прокуратури;

- координація діяльності першого заступника та заступників керівника місцевої прокуратури;

- розподіл функціональних обов'язків між керівництвом та прокурорами місцевої прокуратури;

- координація правоохоронних органів у сфері протидії злочинності;

- організація первинного обліку роботи, ведення статистичної звітності, контроль за своєчасністю і об'єктивністю внесення відомостей до інформаційно-аналітичних систем органів прокуратури, Єдиного реєстру досудових розслідувань та нагляду за обліком кримінальних правопорушень, та осіб, які їх вчинили;

- організація роботи першого заступника та заступників з питань контролю за веденням наглядових проваджень та їх щомісячної перевірки;

- контроль ведення та аналіз статистичних даних, складання, підписання та надання у встановлені строки статистичних звітів до регіональної прокуратури;

- виконання інших повноважень, покладених на прокурора Законом України «Про прокуратуру» та процесуальним законодавством.

Таким чином, ОСОБА_6, відповідно до покладених на нього функцій, відповідав за загальну організацію та координацію діяльності місцевої прокуратури, а також повинен був координувати діяльність першого заступника та заступників керівника місцевої прокуратури. Він мав здійснювати контроль за дотриманням його підлеглими працівниками вимог законодавства під час здійснення їх службових обов'язків та виконання відповідних доручень.

Суд зазначає, що позивачем фактично не спростовуються обставини, встановлені та зазначені Комісією в спірному рішенні, втім винним останній себе не визнає, оскільки вважає, що виявлені Комісією порушення допущені внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків його заступниками.

Суд погоджує зазначені доводи позивача щодо того, що відповідальність має індивідуальних характер, однак у разі, якщо окремим працівником допущено певні порушення або неналежним чином виконуються посадові обов'язки - позивач, в разі виявлення таких фактів, мав право поставити питання про притягнення такого працівника до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, позивач, як керівник прокуратури, також окремо несе відповідальність за ефективність діяльності органу, керівником якого він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо має місце факт неналежної організації та координації керівником роботи підлеглих.

В даному випадку, більшість порушень, наведених Комісією у спірному рішенні, стосується саме неналежної організації діяльності місцевої прокуратури та неналежної координації роботи підпорядкованих працівників.

Таким чином, Суд погоджує твердження відповідача стосовно неналежного виконання ОСОБА_6 своїх службових обов'язків.

До того ж, слід зазначити, що Комісія відповідно до діючого законодавства наділена дискреційними повноваженнями під час здійснення дисциплінарного провадження, що дозволяє вказаному органу на власний розсуд визначати вид дисциплінарного стягнення в залежності від скоєного прокурором дисциплінарного проступку та застосовувати до прокурорів обране ним дисциплінарне стягнення.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, Суд приходить до висновку, що обраний Комісією вид застосованого до ОСОБА_6 дисциплінарного стягнення відповідає характеру вчиненого ним проступку.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення від 22 листопада 2017 року №284дп-17 прийнято Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 266, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (, 04050, м.Київ, вул. Мельникова, б. 81-Б) про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 22 листопада 2017 року №284дп-17 про накладання дисциплінарного стягнення - відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 19 квітня 2018 року.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

В.М. Шарапа

О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх