Справа № 804/1783/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року Справа № 804/1783/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-
12.03.2018 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради, у якій просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення комісії з питань субсидій та надання соціальної допомоги населенню Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради від 18.08.2017 року, прийняте у формі протоколу № 10 в частині відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні житлової субсидії з 01.10.2016 року;
- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про надання житлової субсидії з 01.10.2016 року з урахуванням того, що достатньою підставою для вирішення питання про призначення субсидії за місцем фактичного проживання є довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою встановленої форми і змісту. Зазначена довідка, на думку позивачки, є належним документальним підтвердженням місця її фактичного проживання. Помешкання належить позивачу на праві приватної власності і ця ж адреса зазначена в довідці внутрішньо переміщеної особи як місце її фактичного проживання. На думку позивачки, за таких обставин вона має право на отримання щомісячної адресної безготівкової субсидії за вказаною адресою.
Від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за результатом розгляду заяви позивача про призначення субсидії встановлено, що відсутні докази реєстрації позивача за адресою, зазначеною в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, а відтак відсутні правові підстави для призначення позивачу субсидії за такою адресою.
Також від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у звязку з перебуванням представника відповідача у відпустці. Розглянувши це клопотання, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, оскільки справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, а тому перебування представника відповідача у відпустці не перешкоджає розгляду справи.
Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, вивчивши докази та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.11.2014 року отримала статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 17.11.2014 №120200035 (з м. Луганськ).
Квартира, в якій мешкає позивач, належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 от
ОСОБА_1 звернулась до Відповідача з заявою від 10.06.2016 року про призначення житлової субсидії. За результатами розгляду заяви Відповідачем 26.08.2016 року прийнято рішення про відмову у призначенні субсидії.
28.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась на «Гарячу лінію КМУ» з метою отримати роз'яснення щодо порядку призначення житлової субсидії.
12.10.2016 року листом № 3015/5/123-16 Директор Департаменту державної соціальної допомоги Мінсоцполітіки надав роз'яснення - «житлова субсидія внутрішньо переміщеній особі може бути призначена за наявності довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у якій зазначено фактичне місце проживання особи».
31 жовтня 2016 року позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про призначення їй житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
01 грудня 2016 року протокольним рішенням засідання комісії з питань субсидій та надання соціальної допомоги населенню (протокол №14) позивачу відмовлено на підставі абзацу 1 пункту 6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».
Не погодившись з зазначеною відмовою, ОСОБА_1 оскаржила її в судовому порядку.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано незаконним та скасувано рішення комісії з питань субсидії та надання соціальної допомоги населенню від 01.12.2016 року, прийняте у формі протоколу №14 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії з 01.10.2016 рокую; зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання житлової субсидії з 01.10.2016 року.
За результатом повторного розгляду заяву ОСОБА_1 про надання житлової субсидії з 01.10.2016 року протокольним рішенням засідання комісії з питань субсидій та надання соціальної допомоги населенню (протокол №10 від 18.08.2017) позивачу відмовлено на підставі абзацу 1 пункту 6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», враховуючи такі обставини: «відсутня реєстрація».
Відповідно до відзиву відповідача, відмова обґрунтована тим, що позивачем не надано належних документів, що підтверджують її місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, а довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи цієї обставини не підтверджує.
Не погодившись з позицією відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
За частиною другою цієї статті адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
Згідно з частиною першою, другою статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 9 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщена особа має право на отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування.
Згідно з пунктом 2 Положення № 848 право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
Відповідно до пункту 6 Положення № 848 субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб.
Відповідно до статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV) реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. У цій же статті передбачено, що документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
З огляду на наведене вище, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання в розумінні Закону № 1382-IV. Разом з тим, призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам має свої особливості, зумовлені обставинами, які змусили цих осіб залишити своє місце проживання.
За частиною другою статті 2 Закону № 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок № 365), який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункт 1).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.
До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред'являється оригінал такої довідки.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 365 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних відносин) структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати, до якого додається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.
Питання щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам можуть також розглядатися комісіями, утвореними районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» <…> за умови включення до складу таких комісій представників органів, що здійснюють соціальні виплати.
Пунктом 11 Порядку № 365 встановлено, що комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого подання.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 365 за результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.
Рішення комісії про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати може бути оскаржене до суду (пункт 16).

Отож, отримання внутрішньо переміщеними особами соціальних виплат, що в розумінні Положення № 365 передбачає, серед іншого, субсидії, не ставиться у залежність від факту реєстрації їхнього місця проживання. Необхідною умовою для реалізації такого право є перебування на обліку внутрішньо переміщених осіб (що в тому числі передбачає реєстрацію адреси фактичного проживання особи, якій надається статус внутрішньо переміщеної).

У цій справі встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_3. Водночас ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою і перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання АДРЕСА_2. З метою отримання субсидії за адресою свого фактичного проживання позивач звернулася до Управляння як органу, що здійснює соціальні виплати на території, де вона перебуває на обліку, із заявою відповідного змісту, до якої, з-поміж іншого, було долучено довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що не заперечується відповідачем.

Спір виник у зв'язку з відмовою Управління призначити ОСОБА_1 субсидію з посиланням на пункт 6 Положення № 848, оскільки остання не зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3. З цього висновується, що право на отримання субсидії позивач може реалізувати за зареєстрованим місцем проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, яку вона вимушена була залишити у зв'язку з настанням обставин, передбачених статтею 1 Закону № 1706-VII.

Суд з такими твердженнями відповідача не може погодитися. У контексті спірних відносин, з огляду на їх правове регулювання, та обставина, що позивач перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб є достатньою підставою для вирішення питання про призначення їй субсидії за місцем її фактичного проживання, зазначеного в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Тому за встановлених в цій справі обставин оскаржене рішення відповідача не відповідає критеріям, наведеним в частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно вимог про зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу субсидії, то з цього приводу слід зазначити таке.

З метою гарантувати дотримання і захист прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах від неодноразових порушень з боку суб'єкта владних повноважень суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати Управління розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про надання житлової субсидії з 01.10.2016 року за місцем її фактичного проживання з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові.

Проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, необґрунтованість заперечень відповідача проти позовних вимог та доказів на підтвердження правомірності винесеного рішення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 704,80 гривень (платіжне доручення про сплату №225719730 від 21.03.2018), судові витрати позивача, який не є субєктом владних повноважень, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань субсидій та надання соціальної допомоги населенню Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради від 18.08.2017 року, прийняте у формі протоколу № 10 в частині відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначенні житлової субсидії з 01.10.2016 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про надання житлової субсидії з 01.10.2016 року за місцем її фактичного проживання з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради (вул. Володимира Антоновича, буд.30/32, м. Дніпро, 49101) на користь ОСОБА_1 (пр. Поля, б.121 б, кв.410, м. Дніпро, 49061) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя ОСОБА_4