Справа № 161/18899/17
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/12/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського ГУ ПП у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 30.11.2017 року поліцейським СРПП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 498014, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. В даній постанові інспектор зазначив, що 30.11.2017 року о 17 год. 50 хв. на трасі «М 19» Доманово-Ковель-Чернівці позивачкерував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1, в темну пору доби, в якому не освітлювався задній номерний знак, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України.

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, вважаючи її протиправною та з метою відновлення порушеного права, позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Просить скасувати вищевказану постанову.

Ухвалою суду від 26.01.2018 року замінено первісного відповідача - поліцейського ГУ ПП у Волинській області ОСОБА_2 на належного відповідача - поліцейського СРПП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області сташого сержанта поліції ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не зявився, проте подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

30.11.2017 року поліцейським СРПП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 498014, згідно якої ОСОБА_1притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

З вищезазначеної постанови вбачається, що 30.11.2017 року о 17 год. 50 хв. на трасі «М 19» Доманово-Ковель-Чернівці позивачкерував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1, в темну пору доби, в якому не освітлювався задній номерний знак, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України.

Частиною шостою ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадянза керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів порушення позивачем п. 2.9 «в» ПДР України відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем п.2.9 «в» ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, не підтверджено належними доказами.

За таких обставин оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22 КУпАП, ст.ст. 8,9,77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 498014 від 30.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.04.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк