Справа № 810/3802/17
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року м.Київ справа №810/3802/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тетіївський пряник" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетіївський пряник" (далі позивач, ТОВ "Тетіївський пряник") з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Київській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДФС у Київській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ "Тетіївський пряник" з питань правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року, за результатами якої складено акт перевірки від 09.08.2017 №2966/10-36-12-07/36178864. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.08.2017 №.

Позивач зазначає, що перевіркою встановлено порушення ТОВ "Тетіївський пряник" вимог статті 44, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 79000,00 грн. за травень 2017 року. Так, перевіркою встановлено неможливість підтвердити сплачену суму податку отримувачем ТОВ "Тетіївський пряник" товарів/послуг у звітному податковому періоді постачальником ТОВ "Призма-14" таких товарів/послуг. Позивач пояснює, що ТОВ "Тетіївський пряник" на спростування вказаного порушення надало контролюючому органу всі необхідні документи, але останній відмовився їх прийняти.

Також позивач вказує, що відповідачем безпідставно не розглянуті надані ТОВ "Тетіївський пряник" заперечення на акт перевірки, посилаючись на недотримання позивачем вимог пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України. Позивач наголошує, що заперечення були відправленні ТОВ "Тетіївський пряник" 18.08.2017, тобто в межах встановленого пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України строку, а саме протягом пяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акту.

Окрім того, звертає увагу, на відсутність печатки контролюючого органу на акті перевірки від 09.08.2017 №2966/10-36-12-07/36178864, що наданий ГУ ДФС у Київській області ТОВ "Тетіївський пряник".

Відповідач позов не визнав та подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що податкове повідомлення-рішення є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

Також представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву від 21.12.2017. Разом з тим, суд зазначає, що відзив підписано, подано не уповноваженою особою ОСОБА_1, оскільки, відповідно до довіреності від 14.12.2017 №5870/9/10-36-10-08 та довіреності від 17.11.2017 №4986/9/10-36-10-04 (том 1, а.с. 114, 133), ГУ ДФС у Київській області, в особі в.о. начальника ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_2 уповноважено ОСОБА_1 представляти інтереси ГУ ДФС у Київській області в усіх без виключення судах загальної юрисдикції з усіма правами та обовязками, наданими статтями 44, 47, 51 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, підписання усіх процесуальних документів, крім позовних заяв, заперечень на позовні заяви та апеляційних/касаційних скарг. У звязку з чим, відзив на позовну заяву не приймається судом до уваги.

Натомість, суд звертає увагу, що заперечення на позовну заяву та відзив містять ідентичні доводи щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 відкрито провадження у даній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 зупинено провадження в адміністративній справі №810/3802/17.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 поновлено провадження в адміністративній справі №810/3802/17.

Протокольною ухвалою від 23.01.2018 суд вирішив здійснювати розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 витребувано докази по справі від сторін.

У визначений ухвалою строк від позивача та відповідача надійшли частково витребувані докази по справі.

Окрім того, 11 квітня 2018 року від позивача на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 надійшли додаткові докази. Відповідно до заяви від 16.04.2018 позивач просить суд визнати поважними причини не подання вказаних доказів у строк встановлений судом в ухвалі від 27.02.2018, прийняти відповідні докази та врахувати при розгляді справи, оскільки через надмірну завантаженість директора ТОВ "Тетіївський пряник" та керівного працюючого персоналу товариства, відповідні додаткові письмові пояснення не можливо було подати у визначенні на те строки.

Суд вважає, що позивач обґрунтував неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього, а тому такі докази приймаються судом до розгляду.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетіївський пряник" (ідентифікаційний код 36178864) зареєстроване в якості юридичної особи 08.09.2009 за адресою: 09800, Київська область, Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Цвіткова, 69, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.11.2017 № (том 1, а.с. 90-92).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.09.2011 №100348056, ТОВ "Тетіївський пряник" 01.09.2011 зареєстровано платником податку на додану вартість (том 1, а.с. 212).

У період з 20.07.2017 по 02.08.2017, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області від 20.07.2017 №1322 (том 2, а.с. 29) та направлень на перевірку від 20.07.2017 №1698 та №1697 (том 2, а.с. 26-27), на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, посадовими особами ГУ ДФС у Київській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Тетіївський пряник" з метою встановлення правомірності декларування суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року. За результатами якої складено акт перевірки від 09.08.2017 №2966/10-36-12-07/36178864 (далі акт перевірки) (том 1, а.с. 15-34).

В акті перевірки зазначено, що під час перевірки позивачем не було надано: первинні та інші документи щодо обліку руху активів всередині підприємства, а саме: вимогу (накладну) на відпуск товару з комори (складу, тощо), картку обліку товарів, (сировини), звіт про рух готових виробів, наряд - замовлення на виготовлення кондитерських виробів, звіт про рух продуктів у виробництві, акт про реалізацію готових виробів за готівку; щоденне планове завдання на випуск продукції, розрахунок потреби сировини за нормами рецептур у розрізі номенклатури виготовленої продукції,тощо; оборотно сальдові - відомості по рахунках: 201, 202, 204, 281, 285, 285, 301, 302, 311, 312, 361, 362, 372, 377, 631, 701, 702, 791, 901, 902; детальну розшифровку операцій ( у розрізі віднесених сум, видів товарів, тощо, відображених бухгалтерськими записами Дт рах 901 - кт рах 91 Дт рах 902 - кт рах 91; інформацію та документальне підтвердження щодо планової та фактичної собівартості товарів власного виробництва за травень 2017 року; інформацію та документальне підтвердження щодо формування ціни у розрізі виробленої продукції на реалізацію товарів власного виробництва за травень 2017 року; детальну розшифровку операцій ( у розрізі контрагентів, сум, видів реалізованих товарів, тощо) відображених бухгалтерськими записами Дт рах 361 - кт рах 701 Дт рах 361- кт рах 702; інформацію та документальне підтвердження щодо переробки зерна пшениці, собівартості виробленої муки; інформацію щодо кількості власно вироблених видів товарів за травень 2017 року в кількісному та вартісному виразі; затверджений керівником платника податків перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, повязаної з відпуском ( витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна; видаткові накладні на придбаний та реалізований товар; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 52 державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 33021 державний номер НОМЕР_2; головну книгу за травень 2017 року (том 1, а.с. 22).

Аналізом відображення показників даних податкової звітності з податку на додану вартість за травень 2017 року від 20.06.2017 № встановлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 79000,00 грн. (том 1, а.с. 25).

Згідно з поданою "Тетіївський пряник" податковою декларацією з ПДВ за травень 2017 року з додатками сума бюджетного відшкодування ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, відображена у рядку 20.2.1 декларації, яка сформована різниця між сумою податкового зобовязання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду, складає 79000,00 грн. (том 1, а.с. 27).

Вказано, що до перевірки надано наступні документи: договір купівлі-продажу від 20.01.2017 №20/01, укладений між ТОВ "Призма-14" (Продавець) та ТОВ "Тетіївський пряник" (Покупець). Відповідно до умов договору, Продавець зобовязується передати у власність Покупцю наступну продукцію: цукор. Товар поставляється на умовах самовивозу зі складу, що належить ТОВ "Призма-14" за адресою: Київська область, Тетіївський район, с. Кашперівка, вул. Леніна, 30. Товар поставляється партіями. Партія рахується товаром, поставленим по одній накладній. Ціна та товар зазначається в рахунку, виставленому Продавцем, а також у накладних на кожну партію. Договір підписаний з боку Продавця - директором ТОВ "Призма-14" ОСОБА_3 з боку Покупця - директором ТОВ "Тетіївський пряник" - ОСОБА_4 Видаткові накладні на придбання цукру по договору купівлі-продажу від 20.01.2017 №20-01 до перевірки не надано (том 1, а.с. 28).

Податковий орган також зазначив, що до перевірки надано подорожні листи, де зазначено вантажні автомобілі НОМЕР_3, НОМЕР_4. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 33021 державний номер НОМЕР_2 до перевірки не надано. Перевіркою встановлено неможливість ідентифікації вказаного транспортного засобу у переліку основних засобів, які входять до цілісного майнового комплексу ТОВ "Тетіївський ЗПТ" згідно з договором здачі в оренду основних засобів від 31.12.2014, укладеного між ТОВ "Тетіївський ЗПТ" (Орендодавець) та ТОВ "Тетіївський пряник" (Орендар) (том 1, а.с. 28).

Також в акті вказано, що до перевірки надано регістр бухгалтерії "Журнал проводок" по рах. 26 "Готова продукція" (у розрізі номенклатури виробленої продукції), що містить узагальнену інформацію про наявність та рух готової продукції Підприємства. За результатами аналізу виявлено невідповідність відображеної загальної суми вартості використаної сировини по видах виробленої продукції у розрізі використаної сировини. Сума вартості списаної сировини складає 1813,97 грн. (157,45 + 499,93 + 3,2 + 4,75 + 165,29 + 52 + 20 + 322,87 + 284,75 + 16,56 + 287,77). В регістрі зазначена сума 2889,00 грн. Відхилення становить 1075,03 грн. Загальна сума по регістру бухгалтерії "Журнал проводок" по рах. 26 "Готова продукція" (у розрізі номенклатури виробленої продукції) становить 693341,68 грн. Загальна сума відхилення по регістру бухгалтерії "Журнал проводок" по рах. 26 "Готова продукція" (у розрізі номенклатури виробленої продукції) становить 233733,32 грн. (том 1, а.с. 28).

Відповідно до висновків акта перевірки, документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ "Тетіївський пряник", вимог Кодексу в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за травень 2017 року, а саме: ст. 44, п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та дополеними), в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 79000,00 грн. за травень 2017 року.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки, 18.08.2017 ТОВ "Тетіївський пряник" направило поштою до ГУ ДФС у Київській області заперечення на акт перевірки від 18.08.2017 №44, що підтверджується чеком відправлення та описом вкладення (том 1, а.с. 58-64).

За результатами розгляду заперечень позивача, ГУ ДФС у Київській області направило на його адресу лист "Про результати розгляду заперечення" від 29.08.2017 №5588/10/10-36-12-06-11, в якому повідомлялось про залишення заперечень без розгляду у зв'язку з тим, що заперечення на акт перевірки подані позивачем 22.08.2017, тобто на 6 робочий день з дня отримання акта перевірки (том 1, а.с. 65-66).

На підставі акта перевірки та пункту 200.4. статті 200 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.08.2017 №, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 79000,00 грн. (том 1, а.с. 36).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2017 № позивач звернувся зі скаргою від 07.09.2017 №48 до Державної фіскальної служби, за результатами розгляду якої Державна фіскальна служба України рішенням від 25.10.2017 №24152/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 29.08.2017 № залишило без змін, а скаргу без задоволення (том 1, а.с. 67-83).

Не погоджуючись з прийнятим ГУ ДФС у Київській області податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2017 № позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті ПК встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно із п. 44.1 ст. 44 ПК, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.7 статті 44 ПК, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи). Протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу. У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (абз.2 п. 86.7 ст. 86 ПК).

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки (абз. 3 п. 86.7 ст. 86 ПК).

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення (абз.4 п. 86.7 ст. 86 ПК).

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Дані норми кореспондуються з нормами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК, де визначено, що платник податків має право, зокрема, на подання контролюючому органу у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) письмових заперечень в порядку, встановленому цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать, що акт був направлений податковим органом на адресу позивача 09.08.2017, та отриманий останнім - 15.08.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том 1, а.с. 35, том 2, а.с. 30). Заперечення на акт перевірки були направлені ТОВ "Тетіївський пряник" до ГУ ДФС у Київській області 18.08.2017, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист (том 1, а.с. 63-64, том 2, а.с. 28), тобто на 3 робочий день.

Разом з цим, за результатами розгляду заперечень позивача ГУ ДФС у Київській області, направила на адресу позивача лист "Про результати розгляду заперечення" від 29.08.2017 №5588/10/10-36-12-06-11, в якому повідомлялось про залишення заперечень без розгляду у зв'язку з тим, що заперечення на акт перевірки подані позивачем 22.08.2017, тобто на 6 робочий день з дня отримання акта перевірки (том 1, а.с. 65-66).

Суд вважає, що заперечення на акт перевірки позивач подав в межах строку, встановленого для їх подання, а тому правових підстав залишати їх без розгляду з причин пропуску граничного строку на їх подання у відповідача не було.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач залишаючи без розгляду заперечення позивача на акт перевірки, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

В силу вимог пункту 198.2 статті 198 ПК, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абзацу 1 пункту 200.2 статті 200 ПК, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.14 статті 200 ПК, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Відповідно до акту перевірки, відповідач дійшов висновку про допущення позивачем порушення вимог статті 44, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2017 року на суму 79000,00 грн., оскільки неможливо підтвердити фактично сплачену суму податку отримувачем (ТОВ "Тетіївський пряник") товарів/послуг у звітному податковому періоді постачальником (ТОВ "Призма-14") таких товарів/послуг.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тетіївський пряник" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Призма-14" (Продавець) укладений договір купівлі-продажу від 20.01.2017 №20/01 (том 1, а.с. 37).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору, Продавець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити наступну продукцію: цукор (далі Товар).

Пунктами 2.1 та 2.2 вказаного договору передбачено, що товар поставляється на умовах самовивозу зі складу цукру, що належить ТОВ "Призма-14" за адресою: Київська область, Тетіївський район, с. Кашперівка, вул. Леніна, 30. Товар поставляється партіями. Партія рахується товаром, поставленим по одній накладній.

На підтвердження отримання товару у кількості 48 т. матеріали справи містять копії видаткових накладних: від 05.05.2017 №299 на суму 183000,00 грн., у т.ч. ПДВ 30500,00 грн., від 12.05.2017 №334 на суму 91500,00 грн., у т.ч. ПДВ 15250,00 грн., від 16.05.2017 №356 на суму 91500,00 грн., у т.ч. 15250,00 грн., від 17.05.2017 №365 на суму 183600,00 грн., у т.ч. ПДВ 30600,00 грн., від 24.05.2017 №399 на суму 183000,00 грн., у т.ч. ПДВ 30500,00 грн. (том 1, а.с. 38-42).

На підтвердження оплати цукру позивачем надано копії банківських виписок від 05.12.2017, від 12.05.2017, від 16.05.2017, від 18.05.2017 та від 24.05.2017 (том 1, а.с. 213-217).

Також виконання умов договору підтверджується наданими до матеріалів справи копіями наступних документів: податкові накладні від 05.05.2017 №2 на суму 183000,00 грн., у т.ч. ПДВ 30500,00 грн., від 12.05.2017 №7 на суму 91500,00 грн., у т.ч. ПДВ 15250,00 грн., від 16.05.2017 №12 на суму 91500,00 грн., у т.ч. 15250,00 грн., від 17.05.2017 №14 на суму 183600,00 грн., у т.ч. ПДВ 30600,00 грн., від 24.05.2017 №21 на суму 183000,00 грн., у т.ч. ПДВ 30500,00 грн. (том 1, а.с. 183-187); оборотно-сальдова відомість по рахунку 311 за травень 2017 року (том 1, а.с. 43); платіжні доручення від 05.05.2017 №3141 на суму 183000,00 грн., від 12.05.2017 №3154 на суму 91500,00 грн., від 16.05.2017 №3156 на суму 91500,00 від 18.05.2017 №3162 на суму 183600,00 грн., від 24.05.2017 №3177 на суму 183000,00 грн. (том 1, а.с. 44-48); оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за травень 2017 року (том 2, а.с. 9); обороти рахунку 63, 201, 311 за травень 2017 року (том 2, а.с. 10-13, 17-21); головна книга за травень 2017 року із зазначенням інформації по рах. 26 "Готова продукція" (том 1, а.с. 206-211).

З пояснень ТОВ "Тетіївський пряник" встановлено, що при транспортуванні товару, придбаного згідно договору купівлі-продажу від 20.01.2017 №20/01 у ТОВ "Призма-14", використовувались автомобілі НОМЕР_5 та ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_2.

На підтвердження транспортування товару позивачем надано копії подорожних листів вантажного автомобіля від 05.05.2017 №381931, від 12.05.2017 №381939, від 16.05.2017 №381943, від 17.05.2017 №381944, від 24.05.2017 №381950 (том 1, а.с. 189-194), в яких наявна інформація щодо пунктів навантаження та розвантаження товару (цукру) та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів ГАЗ-52, д.н. НОМЕР_1 та ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_2 за ТОВ "Тетіївський ЗПТ" (том 1, а.с. 195-196), .

Також, позивачем надано копію договіру здачі в оренду основних засобів від 31.12.2014, який укладений між ТОВ "Тетіївський ЗПТ" (Орендодавець) та ТОВ "Тетіївський пряник" (Орендар) (далі договір від 31.12.2014) (том 1, а.с. 197-199).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду основні засоби, цілісний майновий пай, що знаходиться за адресою: м. Тетіїв, вул. Крючкова, 14, склад і вартість яких визначено за даними балансу Орендодавця станом на 31 грудня 2014 року, згідно з актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу в оренду, що є невідємною частиною цього Договору (додаток).

Згідно із пунктом 6.1 договору від 31.12.2014, цей договір діє з 31 грудня 2015 року, а в частині обовязків по розрахунках у разі невиконання їх Орендарем та нанесенні збитків Орендодавцю до повного проведення розрахунків та відшкодування збитків.

У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення Договору після закінчення його терміну протягом одного місяця він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах , що були передбачені договором (п. 6.3 договору від 31.12.2014).

В пунктах 67 та 71 переліку основних засобів, які входять до цілісного майнового комплексу ТОВ "Тетіївський ЗПТ" зазначено: автомобіль ГАЗ 3302, бортовий-С, колір синій, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) 6548, 1796 1 шт.; автомобіль ГАЗ 5201, бортовий-С, колір синій, 1987 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - 1004994 1 шт. (том 1, а.с. 200-205).

Вищевказане спростовує твердження податкового органу, викладене в акті перевірки, щодо неможливість ідентифікації транспортного засобу ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_2 у переліку основних засобів, які входять до цілісного майнового комплексу ТОВ "Тетіївський ЗПТ" згідно з договором здачі в оренду основних засобів від 31.12.2014.

Суд вважає, що транспортування придбаного товару підтверджено належними доказами, а саме: свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів ГАЗ-52, д.н. НОМЕР_1 та ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_2, подорожними листами, договором здачі в оренду основних засобів від 31.12.2014 разом з переліком основних засобів, які входять до цілісного майнового комплексу ТОВ "Тетіївський ЗПТ".

Так, подорожні листи підтверджують переміщення товару з пункту відвантаження: с. Кашперівка, що відповідає умовам договору від 20.01.2017 №20/01, у пункт призначення: м. Тетіїв.

З пояснень ТОВ "Тетіївський пряник" встановлено, що при закупівлі сировини товар приймається і перевіряється на якість комірником ТОВ "Тетіївський ЗПТ" ОСОБА_5 Товару присвоюється обліковий номер картки і в подальшому все переміщення товару записується в картку складського приміщення.

На підтвердження вказаного, матеріали справи містять копію картки складського обліку по цукру за травень 2017 року, копії видаткових накладних по переміщенню цукру в травні 2017 року та копію виписки з наказу ТОВ "Тетіївський ЗПТ" від 03.10.2011 №2 про прийняття на роботу ОСОБА_5 комірником (том 2, а.с. 36-40).

Також з пояснень ТОВ "Тетіївський пряник" встановлено, що в травні 2017 року оприбутковано цукор в кількості 48000 кг., що підтверджується відомістю по товарам на складах за травень 2017 року (том 2, а.с. 219).

Для власних потреб виробництва в травні 2017 року використано цукру в кількості 20802 кг. Цукор списувався на підставі виробничих листів ТОВ "Тетіївський пряник" за травень 2017 року (том 1, а.с. 220-250, том 2, а.с. 1-8, 41-78).

При цьому, перевіряючи наявність господарської мети при вчиненні позивачем угоди з ТОВ "Призма-14", судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності позивача є: 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива; виробництва борошняних кондитерських виробів; тортів і тістечок тривалого зберігання (том 1, а.с. 89-92).

Щодо посилань податкового органу в акті перевірки на невідповідність відображеної загальної суми вартості використаної сировини по видах виробленої продукції у розрізі використаної сировини, суд зазначає, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Відповідачем не зазначено в акті перевірки та не надано до суду жодних пояснень щодо джерел вартості сировини під час аналізу та проведення вказаних розрахунків.

Щодо посилання позивача, що документи, які вимагались контролюючим органом у запитах під час перевірки, водієм ТОВ "Тетіївський пряник" ОСОБА_6 були надані до канцелярії Білоцерківської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області, однак посадові особи органу відмовились прийняти такі документи та ставити відмітку про їх отримання, суд зазначає, що пунктом 44.7 статті 44 ПК передбачені дії платника податків, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки. При цьому суд звертає увагу, що право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як безпосередньо під час податкового контролю, так і на стадії оскарження рішень контролюючого органу в суді.

З приводу посилання позивача, що запити контролюючого органу щодо надання документів були складені з порушенням вимог податкового законодавства, суд зазначає наступне.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 витребувано докази по справі, зокрема, від відповідача засвідченні копії запитів про надання документів із доказами їх направлення та отримання позивачем. Проте, відповідачем вимог ухвали в цій частині не виконано.

Суд наголошує, що відповідач, всупереч вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо порушення відповідачем норм законодавства при направленні та складенні вказаних запитів.

Щодо посилання позивача на відсутність печатки на акті перевірки від 09.08.2017 №2966/10-36-12-07/36178864, що наданий ГУ ДФС у Київській області ТОВ "Тетіївський пряник", суд зазначає, що вимоги до оформлення результатів перевірки визначенні в статті 86 ПК.

Так, відповідно до пункту 86.3 статті 86 ПК, акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Тобто, обовязковість скріплення печаткою контролюючого органу акта документальної виїзної перевірки не передбачено.

Наявні в матеріалах справи копії вище вказаних первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, представлені позивачем як докази, в повній мірі підтверджують фактичне здійснення господарської операції між позивачем та контрагентом ТОВ "Призма-14", у звязку з чим суд дійшов висновку, що підстави для висновків про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 79000,00 грн. в періоді, що перевірявся, відсутні.

Окрім того, суд зазначає, що відповідачем також порушено право позивача на оскарження висновків, викладених в акті перевірки. Так, судом встановлено, що відповідач залишаючи без розгляду заперечення позивача на акт перевірки, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 КАС зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга статті 77 КАС визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування, при розгляді справи не було доведено правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.08.2017 №.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 02.11.2017 №3486 позивачем сплачено судовий збір на суму 1600,00 грн.(том 1, а.с. 3).

За наслідками розгляду справи майнові вимоги позивача були задоволені у повному обсязі, а тому понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений ним судовий збір в розмірі 1600,00 грн., підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 29.08.2017 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тетіївський пряник" (09800, Київська область, Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Цвіткова, 69, ідентифікаційний код: 36178864) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління ДФС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5а, ідентифікаційний код: 39393260) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Басай О.В.