Справа № 821/1691/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1691/17

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову від 13 листопада 2017 року, ухвалену Херсонським окружним адміністративним судом у складі головуючого-судді Дубровної В.А. повний текст якої складений 14 листопада 2017 року, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВИ:

09 листопада 2017 року Головне управління ДФС України у Херсонській області звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з поданням до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Постановою від 13 листопада 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд задовольнив подання Головного управління ДФС України у Херсонській області у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Одеського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржену постанову та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при ухвалені оскарженої постанови допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушив норми матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що рішенням Головного управління ДФС України у Херсонській області від 09.11.2017 року №357/21-22-13-06 про застосування умовного адміністративного арешту майна до нього протиправно застосовано санкції, оскільки така перевірка фактично не проводилась через не допуск працівників контролюючого органу до її проведення у звязку з ненаданням правових підстав проведення виїзної планової перевірки та відсутністю відповіді ДФС на заяву апелянта станом на 08 листопада 2017 року.

Таким чином, апелянт зазначає, що контролюючий орган примушував його до проведення виїзної планової перевірки, не надаючи доказів на підтвердження наявності підстав та права на проведення виїзної перевірки, що апелянт вважає тиском на нього та його підприємницьку діяльність.

Апелянт зазначає, що рішення Головного управління ДФС України у Херсонській області від 09.11.2017 року №357/21-22-13-06 протиправне та винесене з порушенням вимог закону, без перевірки прав власності на майно, на яке накладено адміністративний арешт, а тому у Херсонського окружного адміністративного суду не було підстав для винесення постанови від 13 листопада 2017 року про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Апелянт посилається на норми ст. 19 Конституції України, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 81.1, п. 81.2, п. 81.3 ст. 81, п. 342.4, п. 342.7 ст. 342, п. 94.2, п. 94.10, п. 94.19, п. 94.20 ст. 94 ПК України, п. 1.3 Інструкції затвердженої наказом ДФС України від 23 жовтня 2014 року №207 та зазначає, що на підставі складеного з порушенням вимог закону акту №1124/21-22-13-06 від 08 листопада 2017 року був сфабрикований акт, з аналогічним реєстраційним номером, №1124/21-22-13-06 від 08 листопада 2017 року про відмову від підпису у направленнях на проведення перевірки, в той час, коли в направленнях проставлений підпис апелянта, дата та час.

Так апелянт зазначає, що у зверненні про застосування адміністративного арешту від 09 листопада 2017 року №356/21-22-13-06 зазначено лише акт відмови від допуску до перевірки, проте у зверненні не зазначено про існування акту відмови від підпису направлень.

Апелянт посилається на позицію ВАС України, викладену в ухвалі від 04.02.2013 року у справі №К/9991/76588, від 06.02.2014 року у справі №2а-16891/12/2670, від 19.09.2012 року у справі №К/9991/42917/12, практику ВСУ від 24.12.2010 року у справі №21-25а10 де зазначено право платника податків на не допуск до перевірки контролюючого органу, невикористання якого позбавляє платника податків можливості задоволення судом позову щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення ат/або проведення перевірок.

Таким чином, апелянт зазначає, що в даному випадку спір підтверджується складеним актом про не допуск у зв'язку із недоведеністю контролюючим органом правових підстав для проведення перевірки, а наданими контролюючим органом до суду документами не підтверджується їх право на проведення планової перевірки у зв'язку з недотриманням вимог п. 77.1, 77.4 ст.77, п.81.1, п. 81.2 ст.81 Податкового кодексу України.

Головне управління ДФС України у Херсонській області надало до Одеського апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що фактичні обставини справи підтверджують правомірність дій контролюючого органу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі істотні умови та прийняв законне та обґрунтоване рішення. Головне управління ДФС України у Херсонській області просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року - без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які зявились у судове засідання, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Суд першої інстанції встановив, перевірено апеляційним судом, матеріалами справи підтверджено та не заперечується учасниками справи, що 02.10.2017 року в.о голови ДФС України затверджений план графік проведення документальних планових перевірок платників податків на четвертий квартал 2017 року, відповідно до якого у жовтні місяці 2017 року мала розпочатись планова документальна перевірка ФОП ОСОБА_2, одним працівником контролюючого органу, тривалістю 10 робочих днів, за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року (а.с. 48, 49)

10.10.2017 р. наказом ГУ ДФС у Херсонській області № 886 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1)» передбачено, відповідно до плану-графіку на IV квартал 2017 року, проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2, в період з 23.10.2017 року, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року, тривалістю 10 робочих днів (а.с. 12, 50). Проведення перевірки доручено старшому державному ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_4.

11.10.2017 року на адресу ФОП ОСОБА_2 направлено повідомлення від 10.10.2017 року № 306/21-22-13-06 про проведення з 23.10.2017 року документальної планової виїзної перевірки, та копія наказу про проведення перевірки. Зазначене поштове відправлення ФОП ОСОБА_2 отримав 26.10.2017 року (а.с. 51, 52, 53).

23.10.2017 року складений акт № 1017/21-22-13-06 «Про неможливість розпочати перевірку ФОП ОСОБА_2В.» внаслідок відсутності відомостей про вручення платнику податків повідомлення про проведення перевірки від 10.10.2017 року та копію наказу від 10.10.2017 року № 886 (а.с. 55, 56-57).

25.10.2017 р. наказом ГУ ДФС у Херсонській області № 948 «Про винесення змін до наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 10.10.2017 року № 886», до пункту 1 наказу № 886 від 10.10.2017 р. внесені зміни щодо початку проведення перевірки початком проведення перевірки визначено 08 листопада 2017 року (а.с. 13, 58).

25.10.2017 року на адресу ФОП ОСОБА_2 направлено повідомлення від 25.10.2017 року № 343/21-22-13-06 про проведення з 08.11.2017 року документальної планової виїзної перевірки, та копія наказу № 948 від 25.10.207 року. Зазначене поштове відправлення ФОП ОСОБА_2 отримав 25.10.2017 року (а.с. 59, 60), що також підтверджується відомостями з офіційного сайту ДП Укрпошта за штрихкодовим ідентифікатором 465.

08.11.2017 року наказом ГУ ДФС у Херсонській області № 1031 до проведення з 08.11.2017 року перевірки ФОП ОСОБА_2, залучені головний державний ревізор інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 (а.с. 14, 61).

07.11.2017 року видано направлення № 789 на імя старшого державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_4 (а.с. 15, 62).

08.11.2017 року видано направлення № 802 на імя головного державного ревізора інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 (а.с. 16, 63).

Отримавши направлення на проведення перевірки від 07.11.2017 року № 789 та від 08.11.2017 року за № 802, ФОП ОСОБА_2 здійснив в них відмітку про не допуск перевіряючи осіб до проведення перевірки 08.11.2017 року о 16:11 год.

08.11.2017 року ФОП ОСОБА_2 склав акт відмови у допуску до перевірки (а.с. 11), в якому, у присутності свідка ОСОБА_6 та посадової особи контролюючого органу ОСОБА_4, зафіксував факт не допуску посадових осіб до проведення перевірки у звязку з неправильно оформленим направленням на перевірку, відсутністю інформації про винесення до плану-графіку ГУ ДФС у Херсонській області на 2017 рік ФОП ОСОБА_2

08.11.2017 року перевіряючими особами складений акт відмови у допуску посадових осіб до проведення перевірки № 1124/21-22-13-06 (а.с. 64-65)

08.11.2017 року перевіряючими особами складений акт відмови від підпису у направленнях на перевірку № 1124/21-22-13-06 (а.с. 66-67).

У зв'язку з відмовою у допуску до перевірки начальник управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Херсонській області 09.11.2017 р. звернувся до начальника ГУ ДФС у Херсонській області з письмовим зверненням № 356/21-22-13-06 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3 (а.с. 21)

09.11.2017 р. о 12:10 год. начальником ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_7 прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3 (а.с.8), яке направлено на адресу ФОП ОСОБА_3 09.11.2017 року (а.с. 20).

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення подання контролюючого органу щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, апеляційний суд зазначає, що згідно з пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 цього Кодексу арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Таким чином, адміністративний арешт майна платника податків у разі відмови такого платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу для проведення документальної перевірки може бути застосовано виключно за наявності законних підстав для її проведення.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції щодо дотримання умов допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, апеляційний суд, враховуючи вимоги п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 81.1 ст. 81 ПК України, наявність затвердженого плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на IV квартал 2017 року, до якого увійшов платник податків ФОП ОСОБА_2; наявність наказу про проведення перевірки (із внесеними змінами); наявність доказів своєчасного направлення апелянту копій наказів про проведення перевірки та про внесення змін до наказу про проведення перевірки, повідомлень про проведення перевірки, які отримання апелянтом за 10 днів до початку проведення перевірки; наявність доказів надання апелянту 08.11.2017 року направлень на перевірку; оформлення податковим органом наказів та направлень у відповідності до вимог встановлених ст. 81 ПК України; враховуючи відмову апелянта від ознайомлення з направленнями на проведення перевірки та зазначення підстав для не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, які не знайшли свого підтвердження ні при розгляді справи судом першої інстанції, ні при перегляді справи в апеляційному порядку, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність обставин, визначених підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, та, відповідно, обґрунтованості застосування ГУ ДФС у Херсонській області умовного адміністративного арешту майна платника податків - ФОП ОСОБА_3

Доводи апелянта щодо відсутності у наказах ГУ ДФС у Херсонській області № 886 від 10.10.2017 року та № 948 від 25.10.2017 року інформації та підстав на підтвердження права на проведення перевірки, не надання контролюючим органом відповіді на заяву апелянта від 26.10.2017 року, апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи та, відповідно, як такі, що не передбачені нормами ПК України (в частині щодо стосується надання відповіді на звернення щодо підстав для проведення перевірки).

Також не відповідає дійсності та спростовані матеріалами справи доводи апелянта щодо відмови посадових осіб податкового органу від складення акту про не допуск до перевірки.

Відхиляє апеляційний суд також і посилання апелянта на те, що ? частина магазину, який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 30Б, належить іншій особі ОСОБА_8, та до якої саме застосований умовний адміністративний арешт, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка надана апелянтом, магазин, який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 30Б, належить на праві спільної частково власності по ? частині кожному ОСОБА_8 та апелянту (а.с. 128-131).

Посилання апелянта на невідповідність наданого податковим органом витягу з плану-графіку формі зазначеній у Додатку № 1 до Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 524 від 02.06.2015 року в редакції наказу № 723 від 04.08.2016 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 23.08.2016 року за № 1177/29307, апеляційний суд відхиляє, оскільки затверджений 02.10.2017 року в.о голови ДФС України план графік проведення документальних планових перевірок платників податків на четвертий квартал 2017 року не є предметом спору в цій справі.

Доводи апелянта щодо неправильності оформлення направлень на перевірку,не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, судові витрати понесені апелянтом відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-9, 72-77, 139, ч. 1 ст. 271, ч. 3 ст. 272, ст. 283, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ч. 1 ст. 325 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10