Справа № 458/228/18
Суддя: Кріль Л. М.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/228/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м.Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кріль Л.М.

з участю секретаря: Синичич Г.З.

позивача: ОСОБА_1

та відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Турці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 03.01.2018 року серії АР №200440 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення

В обгрунтування позову посилається на те, що постановою від 03.01.2018 року серії АР №200440 поліцейського СРПП №3 Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., оскільки він 03.01.2018 року о 21 год. 40 хв. у с.Тершів Старосамбірського району керував автомобілем та буксирував причіп, в якому були несправні освітлювальні прилади в темну пору доби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач з даною постановою не згідний. В позові вказав, що вказаного правопорушення не вчиняв, про що пояснив працівникові поліції. 03.01.2018 року виїжджаючи з м.Самбір Львівської області, перевірив технічний стан автомобіля та причепа, все було в справному стані. Коли ввечері повертався додому, проїжджав нерівною дорогою, прилади сигналу поворотів в причепі могли вийти з ладу, які в дорозі не мав можливості замінити. В автомобілі всі освітлювальні прилади працювали і він намагався доїхати до місця зупинки, щоб полагодити (замінити) прилади або залишити причіп на безпечній стоянці. Однак працівники поліції йому цього не дали зробити і безпідставно склали на нього постанову про адміністративне правопорушення. На місці складення постанови від отримання копії постанови відмовився, оскільки з нею не був згідний, але при цьому працівниками поліції копія постанови не була йому надіслана поштовим звязком. Зі змістом постанови ознайомився лише 22.02.2018 року, копію якої отримав поштовим звязком з Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, тобто з поважних причин пропустив десятиденний строк для оскарження постанови.

Зазначає, що згідно із змістом постанови, що оскаржується, зазначено, що адміністративне правопорушення вчинене в с.Тершів Старосамбірського району.

Окрім того, у п.2 постанови місце розгляду справи зазначене: с.Тершів Старосамбірський район.

Стаття 258 КУпАП передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. У випадках, передбачених ч.1 та ч.2 ст.258, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Діяльність органів патрульної поліції, повязана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853. Відповідно до вимог пункту 2 розділу IV Інструкції, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП, частина 3 якої передбачає в якості обовязкового елементу, місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина 3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: м.Старий Самбір, де розташоване відділення поліції. Проте, працівник поліції положень закону не дотримався, та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач суттєво порушив його права та не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Вважає, що постанова, яку виніс відповідач, винесена бездоказово, основана на припущеннях і в порушення його прав.

Просить суд поновити строк на оскарження постанови поліцейського СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії АР №200440 про накладення на нього адміністративного стягнення, який був пропущений з поважних причин та зазначену постанову скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на ті ж обставини і докази, що зазначені у позовній заяві і дав пояснення, доповнивши, що свій причіп, який він буксирував автомобілем та в якому були несправні освітлювальні прилади, він намагався відбуксирувати до найближчої автозаправки, щоб його там залишити з метою подальшого усунення несправностей, оскільки таких можливостей в дорозі під час руху не мав. А працівники поліції, які щодо нього винесли постанову про накладення адміністративного стягнення, та на яких покладено функції та завдання, одним з критеріїв яких є надання всілякої допомоги громадянам, в тому числі учасникам дорожнього руху, відмовилися у наданні йому такої допомоги для усунення несправностей освітлювальних приладів причепа. Уточнив, що якби працівники поліції надали йому практичну допомогу для усунення зазначених несправностей, він абсолютно був би згідний з тим, що вчинив адміністративне правопорушення та з винесеною працівниками поліції постановою про накладення адміністративного стягнення, а при таких обставинах, вважає, що винесена постанова є незаконною, а дії працівників поліції щодо відмови у наданні йому практичної допомоги протиправними.

У судовому засіданні поліцейський СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 підтвердив факт винесення щодо ОСОБА_1 постанови серії АР №200440 від 03.01.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та пояснив, що 03.01.2018 року під час здійснення своїх службових обовязків, тобто планового патрулювання на службовому автомобілі, буквально наткнулися, що ледь не спричинило зіткнення, на автомобіль позивача, який рухався у попутньому напрямку та який буксирував причіп, що своїми габаритами повністю закривав видимість задньої частини атомобіля та був не розпізнаним через не увімкнені освітлювальні прилади, що могло призвести до дорожньо-транспортної пригоди. Після ввімкнення проблискових маячків на службовому автомобілі зазначений автомобіль було зупинено та було зясовано, що освітлювальні прилади причепу несправні. Водію ОСОБА_1 було розяснено, що дані несправності можуть спричинити небезпечні наслідки, а саме: стати причиною дорожньо-транспортної пригоди, та водію було запропоновано на місці усунути несправності. Водій ОСОБА_1 категорично відмовився усунути несправності та майже в наказовому порядку сказав, що це повинні зробити ми, як працівники поліції, які зобовязані допомагати громадянам. Після цього, з урахуванням всіх обставин, з дотриманням чинного законодавства України, ним відносно позивача було винесено постанову серії АР №200440 від 03.01.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Пояснення ОСОБА_1 про те, що він мав на меті залишити причіп на найближчій автозаправці, спростовує тим, що водій з багаторічним стажем ОСОБА_1, як житель ІНФОРМАЦІЯ_1, що межує із Старосамбірським районом Львівської області, повинен був бути поінформованим про те, що найближча автозаправка від с.Тершів Старосамбірського району Львівської області знаходиться у м.Турка Львівської області.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та у задоволенні позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Судом встановлено, що 03.01.2018 року поліцейський СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 03.01.2018 року виніс постанову серії АР №200440 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП за порушення вимог п.31.6б Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до 31.6.б ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;

Пунктом 2.3 (а) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Позивач у свою чергу сам не заперечує, що дійсно на його причепі освітлювальні прилади були в несправному стані на момент зупинення його автомобіля працівниками поліції.

Зазначення позивачем у позовній заяві про допущені працівником поліції грубі порушення вимог чинного законодавства при винесенні зазначеної постанови є безпідставними.

Відповідно до положень ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 у справі № 1-11/2015, № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За нормами КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа №К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст.258 КУпАП передбачає, що працівник поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція №1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи рішення Конституційного Суду України у справі №1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи відносно позивача відбувся у порядку, передбаченому законодавством, а саме - після зупинки його автомобіля працівниками поліції.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В адміністративному позові позивач підтвердив факт того, що дійсно керував автомобілем, який буксирував причіп з несправними освітлювальними приладами.

Доказів на підтвердження своїх посилань про винесення поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП з порушеннями чинного законодавства України не надано.

У звязку з тим, щокопію зазначеної постанови позивач після розгляду справи не отримав, суд приходить до висновку, що слід поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до висновку, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а тому в задоволенні його позову про скасування постанови серії АР №200440 від 03.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії АР №200440 від 03.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 20.04.2018 року.

Головуючий: