Справа № 804/5768/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року Справа № 804/5768/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_4
представника позивача представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -
Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 звернулася до суду із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, в якому просить: - визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №841/5 від 14.03.2017 в частині тимчасового блокування доступу приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці.
Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що 16.03.2017 року до ДП «НАІС» надійшов наказ Міністерства юстиції України від 14.03.2017 № 841/5, яким було визначено тимчасово блокувати доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 Наказу) та пунктом 3 визначено, що виконання пункту 1 наказу покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи». При цьому, ДП «НАІС», будучи технічним адміністратором Державного реєстру прав, не уповноважене приймати владно-управлінські рішення, а лише безпосередньо їх виконує. Також, у ДП «НАІС відсутнє право перевірки законності рішень Міністерства юстиції України та право відмови від їх виконання.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №815.
У скарзі зазначено, що на момент укладання угоди Прокуратурою Дніпропетровської області було накладено арешт на земельну ділянку на підставі постанови Прокуратури Дніпропетровської області від 29.08.2011 року, що підтверджується Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 9030514 від 13.12.2013, винесеним Новомосковським міськрайонним управлінням юстиції та внесеним до Державного реєстру прав та обтяжень на нерухоме майно.
Також у скарзі зазначено, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, посвідчивши договір купівлі-продажу земельної ділянки при наявності заборони на відчуження нерухомого майна, грубо порушила Порядок вчинення нотаріальних дій від 22.02.12 № 296/5 та Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направило до Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Лист «Про проведення камеральної перевірки» 033-63/142 від 27.01.2017р., в якому зазначено, з метою здійснення контролю у сфері державної реєстрації в порядку, передбаченому ст. З7-1 Закону, па підставі п.2 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, пропонуємо провести камеральну перевірку реєстраційних дій приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на дотримання нею вимог п.8 ч.1 ст.24 Закону та ч.3 п.14 Порядку стосовно прийняття рішення про відмову у державній реєстрації у визначені строки.
Наказом Міністерства юстиції України №536/7 від 23.02.2017р. призначено провести камеральну перевірку державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з 23.02.2017р.
Згідно Довідки комісії Департаменту державної реєстрації та нотаріату за результатами проведення камеральної перевірки від 06.03.2017р., запропоновано тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
У вказаній Довідці зазначено, 15.03.2016 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 звернулася ОСОБА_9 із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, зареєстрованою у базі даних заяв Державного реєстру прав за № .03.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_7 сформовано інформацію з Державного реєстру прав, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (індексний номер 55502903) щодо всього майна, розташованого у с. Піщанка Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл., що є порушенням вищезазначених вимог Порядку №1141.
Також 19.03.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_7 прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28827084, яким зупинила розгляд заяви прийнятої 15.03.2016р. за реєстраційним номером 16067554, подану ОСОБА_9, у звязку з тим, що не подані усі необхідні документи.
Згідно з даними Державного реєстру прав вбачається, що відносно земельної ділянки наявний арешт (запис про обтяження № 3838559), який перенесено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний № 11572163) на підставі постанови прокуратури Дніпропетровської області про арешт нерухомого майна від 29.08.2011.
14 березня 2017р. Міністерством юстиції України прийнято наказ №841/5 від 14.03.2017р., у п.1 якого зазначено: «Тимчасово блокувати доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці».
Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент вчинення нотаріальної дії), на кожний обєкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер обєкту нерухомого майна.
Невідємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних заяв та реєстраційні справи.
Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення державного реєстратора, інформація з Державного реєстру прав, отримані в електронній чи паперовій формі за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, мають однакову юридичну силу та використовуються відповідно до законодавства.
Згідно ч.ч.1, 4 ст.23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.
Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви.

Частиною першою ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5)скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають прав^» звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до п.3 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державші, І реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням власного електронного цифрового підпису.

Пунктом 7 Порядку від 25.12.2015 № 1127, передбачено, що після проставлення заявником підпису на заяві уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник реєструє заяву в базі даних заяв.

Згідно із п. 14 Порядку від 25.12.2015 № 1127 у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.

Відповідно до п. 8 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор) вносить до відповідного запису в базі даних про реєстрацію заяв і запитів відомості про реквізити прийнятого ним рішення (дата та індексний номер рішення).

Згідно із п. 9 Порядку від 26.10.2011 № 1141, за результатом розгляду заяви (запиту) державний реєстратор робить у відповідному записі в базі даних про реєстрацію заяв і запитів відмітку про розгляд такої заяви (запиту) та зазначає реквізити прийнятого ним рішення (дата та індексний номер рішення) або реквізити сформованої інформації з Державного реєстру прав (індексний номер, дата та час формування).

Відповідно до п.10 Порядку від 26.10.2011 № 1141, під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та субєкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Абзацом 8 пункту 56 Порядку від 26 жовтня 2011 року № 1141 (у редакції, чинній на момент вчинення реєстраційної дії) передбачено, що у разі проведення державної реєстрації прав нотаріусом з оригіналів поданих документів, які пред'являються для державної реєстрації прав, нотаріус виготовляє електронні копії шляхом сканування, які розміщує у відповідному розділі Державного реєстру прав (крім документів, які були ним видані або оформлені під час проведення державної реєстрації прав).

Відповідно до п.2 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. № 990, контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України "Про звернення громадян", і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Судом встановлено, що 15.03.2016 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (далі - приватний нотаріус ОСОБА_7Р.) звернулася ОСОБА_9 із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, зареєстрованою у базі даних заяв Державного реєстру прав за № 16067554 (далі - заява № 16067554).

Абзацом восьмим пункту 56 Порядку від 26 жовтня 2011 року № 1141, передбачено, що у разі проведення державної реєстрації прав нотаріусом з оригіналів поданих документів, які пред'являються для державної реєстрації прав, нотаріус виготовляє електронні копії шляхом сканування, які розміщує у відповідному розділі Державного реєстру прав (крім документів, які були ним видані або оформлені під час проведення державної реєстрації прав).

Всупереч вищезазначеному скановані копії вищевказаних документів у поданій заяві № 16067554 відсутні.

Щодо посилань позивача на те, що вона не приймала рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_9 та взагалі не вчиняла жодних реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0221, суд зазначає наступне.

Згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.03.2016р. укладеного між ОСОБА_10, який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від імені ОСОБА_8 (Продавець) та ОСОБА_9 (Покупець), предметом якого є Продавець продав, а Покупець купив земельну ділянку, площею 0,2499га, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Пролетарська, кадастровий номер земельної ділянки -:03:008:0221. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 32.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №815.

Як зазначає позивач в адміністративному позові та не заперечується відповідачем, у день укладення договору позивачем після здійснення всіх необхідних дій було сформовано та зареєстровано заяву в базі даних заяв від ОСОБА_9, як набувача земельної ділянки. 19.03.2016 в ході розгляду заяви про державну реєстрацію позивачем було виявлено запис про обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 3838559. За таких обставин, згідно зі ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та п. 14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, позивачем, як державним реєстратором було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень № 28827084.

Так, 19.03.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_7 сформовано інформацію з Державного реєстру прав, Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (індексний номер 55502903) щодо всього майна, розташованого у с. Піщанка Новомосковського р-ну Дніпропетровської обл.. що с порушенням вищезазначених вимог Порядку №1141.

Згідно з даними Державного реєстру прав вбачається, що відносно земельної ділянки наявний арешт (запис про обтяження № 3838559), який перенесено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний № 11572163) на підставі постанови прокуратури Дніпропетровської області про арешт нерухомого майна від 29.08.2011.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Всупереч зазначеному приватним нотаріусом ОСОБА_7 прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28827084

Аналізуючи вищевказані норми законодавства України, суд зазначає, що, оскільки база даних заяв є складовою частиною Державного реєстру прав, то дії, пов'язані із реєстрацією заяви про державну реєстрацію прав є такими, що вчиняються у Державному реєстрі прав, як і прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень є також дією, що вчиняється в Державному реєстрі прав, тому відноситься до реєстраційних дій.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження позивача про не вчинення нею жодних реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0221.

Щодо посилання позивача на відсутність повноважень у Міністерства юстиції України щодо розгляду скарги ОСОБА_8, суд зазначає наступне.

Законом України «Про звернення громадян» врегульовано питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

У свою чергу, з метою забезпечення захисту прав власності, економічних інтересів громадян, а також зменшення ризиків незаконного заволодіння майном Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06.10.2016 № 1666-VIII було внесено зміни до ЗУ від 01.07.2004 № 1952-ІУ, а саме доповнено ст. 37-1, яка стосується здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав.

Таким чином, до повноважень Міністерства юстиції України, закріплених ст. 7 ЗУ від 01.07.2004 № 1952-ІУ було додано ще одне повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та прийняття обов'язкових до виконання рішень, передбачені цим Законом.

Відповідно, у Міністерства юстиції України, крім повноваження щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, з'явилося повноваження щодо здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації прав.

Як було зазначено вище, відповідно до ст. 40 Конституції України органи державної влади зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

На адресу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - управління юстиції) з Міністерства юстиції України 10 січня 2017 року надійшло звернення ОСОБА_8 щодо дій приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, пов'язаних, зокрема, із посвідченням 15 березня 2016 року за реєстровим № 815 договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0221.

Відповідно, з метою здійснення контролю у сфері державної реєстрації в порядку, передбаченому ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі п. 2 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 управлінням юстиції було запропоновано провести камеральну перевірку реєстраційних дій приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на дотримання нею вимог п. 8 ч. 1 ст. 24 Закону Україна «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч. З п. 14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно прийняття рішення про відмову у державній реєстрації у визначені строки.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 та на підставі обґрунтованого подання Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27.01.2017 № 03.3-63/442 (вх. № 2643-0-32-17 від 06.02.2017) наказом Міністерства юстиції України від 23.02.2017 № 536/7 було наказано провести камеральну перевірку державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з 23.02.2017.

Таким чином, суд зазначає, що звернення ОСОБА_8 щодо дій приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 пов'язаних, зокрема, із посвідченням 15 березня 2016 року за реєстровим № 815 договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0221 було розглянуто Міністерством юстиції України, із дотриманням ст. 40 Конституції України. Зміст зазначеного вище звернення ОСОБА_8 послугував не для розгляду його в порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, а став підставою для здійснення контролю у сфері державної реєстрації.

До того ж, суд зазначає, що посилання позивача на те, що скарга ОСОБА_8 повинна була розглядатися у порядку ст. 37 Закону України від 01.07.2004 № 1952-1V також є помилковими, оскільки зміст звернення (скарги) ОСОБА_8 послугував підставою для здійснення контролю у сфері державної реєстрації, порядок якого передбачений ст. 37-1 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІУ та Порядком № 990.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що Міністерство юстиції України, як і Головне територіальне управління юстиції в Дніпропетровській області, якому було передано на розгляд скаргу, взагалі мало б одразу відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_8 на підставі п. 9 ч. 8 ст. 37 Закону.

Щодо посилань позивача на те, що Міністерством юстиції України було порушено принцип дії нормативно-правового акта в часі, оскільки відповідач не мав права застосовувати до спірних правовідносин ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд зазначає наступне.

Під час розгляду звернення ОСОБА_8 працівниками управління юстиції було встановлено, згідно письмових пояснень приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 12 січня 2017 року за вихідним № 2/01-16, що 19 березня 2016 року нею було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28827084.

при цьому, приватним нотаріусом ОСОБА_11 у її письмових поясненнях від 12 січня 2017 року за вихідним номером № 2/01-16 зазначено: «до цього часу (12.01.2017) жодна із сторін не з'явилася для вчинення вищезазначеної дії, а саме для укладення договору про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки».

Враховуючи зазначене, позивачем не виконано вимоги ч.2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч.3 п.14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно прийняття рішення про відмову у державній реєстрації у відповідні строки.

Відповідно, станом на 12 січня 2017 року з боку приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 мало місце триваюче порушення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч. З п. 14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно прийняття рішення про відмову у державній реєстрації у відповідні строки.

Варто зазначити, що триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1992 року № 1-рп/99 встановлено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто дЈ події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Так, як було зазначено вище, станом на 12 січня 2017 року, тобто вже під час дії ст.37-1 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІУ, з боку позивача мало місце триваюче порушення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч. З п. 14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно прийняття рішення про відмову у державній реєстрації у відповідні строки.

Суд зазначає, що положення ст. 37-1 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІУ поширюються на діяльність у сфері державної реєстрації. Так як приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 станом на 12 січня 2017 року було допущено бездіяльність саме у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме порушення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч.3 п. 14 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відносно прийняття рішення про відмову у державній реєстрації у відповідні строки, то застосування Міністерством юстиції Україна ст. 37-1 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІУ та Порядку № 990 є правомірним, оскільки порушення з боку нотаріуса у сфері державної реєстрації речових прав мало місце після набрання чинності ст. 37-1 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідачем було порушено принцип дії нормативно-правового акта в часі.

Також, суд звертає увагу, що статтею 23 Закону України № 1952-ІУ встановлено, що розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 01 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.

Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви.

Проте, як зазначено вище, 19.03.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_7 прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28827084, де підставою для прийняття останнього вказано, що заявником не подані усі необхідні документи, але які саме документи не подано, у рішенні про зупинення не зазначено.

Таким чином, суд зазначає, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 14.03.2017 № 841/5 є правомірним та таким, що прийнятий із дотриманням вимог ст. 37-1 ЗУ від 01.07.2004 № 1952-ІУ, а також пунктів 9, 10, 11 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного наказу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена, а в задоволенні поданого адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_7 до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3