Справа № 813/898/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/7973/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участю секретаря Гелецького П.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 про залишення позовної заяви без розгляду в справі №813/898/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності (суддя І інстанції Гулкевич І.З., місце ухвалення: м. Львів, дата складення повного тексту рішення суду І інстанції: 22.06.2017),

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 (надалі позивач) звернувся в суд з позовом до Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (надалі відповідач, Мостиський прикордонний загін ЗРУ ДПС України), в якому просив визнати протиправними та скасувати накази начальника Мостиського прикордонного загону «Про результати службового розслідування» №340 від 02.07.2016 року, №376 від 15.07.2016 року, №406 від 26.07.2016 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року адміністративний позов залишено без розгляду з підстав пропуску строків звернення до суду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, зокрема, на те, що звернувся до суду з дотриманням строків, встановлених законодавством, оскільки копії оскаржуваних наказів та матеріалів службових розслідувань отримав лише 27.01.2017 року. Відтак, з 28.01.2017 року розпочався відлік можливого строку його звернення до суду. До суду з позовом ОСОБА_3 звернувся 27.02.2017 року (після вихідного дня в понеділок), тобто протягом одного місяця з дня, коли офіційно дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У запереченні на апеляційну скаргу відповідач повідомляє про те, що позивач дізнався про існування та зміст оскаржуваних наказів ще у 2016 році. Так, накази від 02.07.2017 року №340, від 15.07.2016 року №376, від 26.07.2016 року №406 були доведені до відома позивача 06.07.2016 року, 20.07.2016 року та 29.08.2016 року відповідно. Однак позивач відмовився від підпису про ознайомлення з ними, що зафіксовано було комісійно. Крім того, копії зазначених наказів та матеріалів службових розслідувань вручалися ОСОБА_3 у відділенні документального забезпечення штабу прикордонного загону, та такий відмовився від їхнього отримання. В подальшому, зазначені вище документи направлялися позивачу рекомендованою кореспонденцією за адресою його проживання та отримані ним 06.10.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи. Ще один примірник копій документів направлявся представнику позивача. А тому, вважає, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які вказують на те, що позивач дізнався про порушення, на його думку, його прав та інтересів ще у жовтні 2016 року, однак до суду звернувся лише в лютому 2017 року. А тому просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

02.07.2016 року Мостиським прикордонним загоном Західного регіонального управління видано наказ № 340 «Про результат службового розслідування», відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відповідно до п. «в» ст. 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено «Сувору догану».

15.07.2016 року відповідачем видано наказ № 376 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено «Сувору догану».

26.07.2016 року прийнято наказ № 406 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відповідно до п. «в» ст. 51 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено «Сувору догану».

Вважаючи зазначені вище накази протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, залишаючи адміністративний позов без розгляду, керувався тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду та відсутні підстави для його поновлення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішення судом першої інстанції) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Аналогічний строк для оскарження військовослужбовцями дисциплінарних стягнень передбачений статтею 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24.03.99 р.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними (п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України).

Із долучених до матеріалів справи документів, судом зясовано, що позивач після винесення оскаржуваних наказів звертався до відповідача з рапортом № 8221 від 25.07.2016 року, відповідно до якого просив надати йому копії та висновки матеріалів службових розслідувань, які проводились стосовно нього впродовж 2015-2016 років.

Відповідно до наданих в засіданнях пояснень представника відповідача, у відповідь на вказаний рапорт підготовлено супровідний лист від 22.08.2016 року № 32/5723 із додатками копіями документів, які було здано у відділення документального забезпечення штабу для направлення позивачу, однак у звязку з відсутністю адреси позивача для надсилання йому кореспонденції, документи неможливо було направити.

Крім того, представником відповідача зазначено, що змістом долученої до матеріалів справи доповідної записки від 30.09.2016 року підтверджується, що 13.09.2016 року позивач прибув у відділення документального забезпечення штабу, але відмовився одержувати документи під підпис, а тому запропоновано направити відповідні документи за адресою, що зазначена в особовій справі: 82542, Львівська область, Турківський район, с. Мельничне.

Так, відповідно до долучених до матеріалів справи письмових документів, а саме: реєстру № 98 на кореспонденцію від 03.10.2016 року; фіскального чеку від 03.10.2016 року, а також опису поштового відправлення з відміткою ВПЗ від 03.10.2016 року позивачу направлялися оскаржувані накази.

В матеріалах справи міститься також повідомленням про вручення поштового відправлення 06.10.2016 року.

В подальшому, 31.12.2016 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Мостиського прикордонного загону про надання копій матеріалів службових розслідувань та отримав їх, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 26.01.2017 року.

Однак, апелянт стверджує, що копії матеріалів службових розслідувань отримував лише в січні 2017 року та заперечує їх отримання у жовтні 2016 року.

Колегія суддів вважає підставними такі твердження апелянта та вважає за необхідне зазначити, що порядок надання послуг поштового зв'язку, права та обов'язки операторів поштового зв'язку і користувачів послуг поштового зв'язку регулюється Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими постановою кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (надалі Порядок №270).

Так, відповідно до п.99 порядку №270 рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

З огляду на викладене, належним доказом вручення рекомендованого поштового відправлення є повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повинно відповідати певним вимогам, зокрема, містити прізвище одержувача.

У матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення 06.10.2016 року, яким відповідач стверджує отримання позивачем оскаржуваних наказів про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Однак в такому зазначено, що поштове відправлення вручено уповноваженій особі, та встановити таку неможливо, оскільки відсутнє прізвище особи.

Оскільки вказане вище повідомлення про вручення поштового відправлення не відповідає вимогам щодо його оформлення, встановленим Порядком №270, суд першої інстанції помилково прийняв його в якості належного та допустимого доказу отримання позивачем оскаржуваних наказів 06.10.2016 року.

Крім того, повідомлення про вручення поштового відправлення 26.01.2017 року та 06.10.2016 року містять різні підписи особи, що отримала таке відправлення.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги суттєвими та такими, що складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу суду першої інстанції про залишення позовних вимог без розгляду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 про залишення позовної заяви без розгляду в справі №813/898/17 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 18.04.2018.