Справа № 9901/411/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2018 року

м. Київ

справа №9901/411/18

адміністративне провадження №П/9901/411/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючої судді Желтобрюх І.Л.,

суддів Бевзенка В.М., Білоуса О.В., Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Шевчук К.В.,

представника відповідача Ліходій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

29.12.2017 ОСОБА_2 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, Рада), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 30.11.2017 № 3879/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Соснівського районного суду міста Черкас на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України».

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати, оскільки певні її члени до цього в актах ВРП та її органів вже висловлювали свою позицію щодо можливого вчинення ним істотного дисциплінарного проступку. Крім того, зазначає, що рішення прийняте в період його перебування на стаціонарному лікуванні. Позивач повідомляв про це відповідача та просив відкласти розгляд подання. Також посилається на невідповідність заяв ОСОБА_4 та заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_19, скерованих ними до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів загальної юрисдикції (далі - ТСК), вимогам Закону України «Про відновлення довіри до судової влади». Зазначає, що ВРП при прийнятті рішення відносно нього порушило міжнародні та національні гарантії незалежності суддів, порушило норми Конституції та законів України щодо строку застосування як виду дисциплінарного покарання, так і строку давності притягнення до відповідальності. Додав, що ВРП не було враховано позитивну характеристику судді, попередню бездоганну роботу на посаді судді та не встановлено умисного нехтування вимогами Закону.

19.02.2018 Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду провадження по справі було відкрито, справа призначена для розгляду по суті з викликом та повідомленням сторін в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні 22.03.2018 об 14:30 хв., яке було відкладено на 12.04.2018 на 14:00 хв.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про здійснення розгляду справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача повністю заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Свою позицію мотивує тим, що оскаржене позивачем рішення ухвалене повноважним складом ВРП та підписане всіма її членами, які брали участь у його ухвалені, мотиви ухвалення такого рішення в повному обсязі зазначені в ньому, що виключає підстави, передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 № 1798-VIII для його оскарження та скасування. Вказує також, що законодавство не містить обмежень щодо участі в засіданні ВРП при вирішенні питання про звільнення судді членів, які брали участь у прийнятті рішення про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності чи при розгляді скарги на рішення про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Неявка судді на засідання незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності. Крім того, виходячи зі змісту повноважень прокуратури, визначених Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» щодо нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, прокурор має право звертатися до ТСК з заявою про проведення спеціальної перевірки стосовно судді. Також, з такою заявою мають право звертатися будь-які особи відповідно до Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні». Зауважує, що порушення, які були встановлені Третьою Дисциплінарною палатою у діях судді ОСОБА_2, стосувалися не здійснення суддею дискреційних повноважень та суддівського розсуду при прийнятті судових рішень, а дій судді під час розгляду вказаних справ про притягнення до адміністративної відповідальності. На час вчинення суддею ОСОБА_2 порушення присяги строк для притягнення до відповідальності за такі дії законом передбачений не був, такий строк було запроваджено у подальшому із прийняттям Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», відповідно до якого дисциплінарне стягнення судді могло бути застосоване не пізніше трьох років із дня вчинення проступку без врахування часу тимчасової непрацездатності або перебування судді у відпустці, а тому на час розгляду дисциплінарної справи строк давності притягнення до дисциплінарної відповідальності законом не минув.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача про законність прийнятого ним рішення та просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд встановив наступне.

Указом Президента України від 20.07.2007 № 654/2007 ОСОБА_2 призначений на посаду судді Соснівського районного суду міста Черкаси. Постановою Верховної Ради України від 21.06.2012 № 5009-VI обраний суддею безстроково.

13.10.2014 до ТСК надійшла заява ОСОБА_3, 03.12.2014 - заява координатора координаційної ради Коаліція молодіжних громадських організацій Черкаської області «Молода Черкащина» ОСОБА_4, 15.12.2014 - заява заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_19 про проведення спеціальної перевірки стосовно судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України від 08.04.2014 № 1188-VII «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» (далі - Закон № 1188-VII).

Листом секретаря ТСК ОСОБА_5 від 04.02.2016 № 1376/0/9-16 вказані вище заяви передані для розгляду до Вищої ради юстиції.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу між членами Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ) від 25.04.2016 у цих справах визначено доповідачем члена ВРЮ ОСОБА_6

30.09.2016 набрали чинності закони України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) та № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII).

05.01.2017 набрав чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 № 1798-VIII (далі - № 1798-VIII).

Відповідно до пунктів 4 розділу ІІІ «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону №1798-VIII ВРЮ реорганізовано і створено ВРП. У відповідності до абзацу 2 пункту 18 розділу ІІІ цього Закону, скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора у дисциплінарних справах, не розглянуті ВРЮ до набрання чинності Законом № 1402-VIII, розглядаються ВРП.

Відповідно до пункту 21 Розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1798-VIII заяви та скарги, передані на розгляд члену ВРЮ за результатами автоматизованого розподілу до створення дисциплінарних органів ВРП, залишаються в такого члена та можуть бути розглянуті дисциплінарним органом, до якого входить такий член, у випадках, встановлених цим Законом.

Член Третьої Дисциплінарної палати ВРП ОСОБА_6 запропонувала відкрити дисциплінарну справу стосовно судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_2, про що надала відповідний висновок.

Ухвалою Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 26.04.2017 № 1000/3дп/15-17 відкрито дисциплінарну справу.

Рішенням Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 31.05.2017 № 1346/3дп/15-17 притягнуто суддю Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді подання про звільнення його з посади.

31.10.2017 рішенням ВРП № 3526/0/15-17 залишено без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 31.05.2017 № 1346/3дп/15-17.

Рішенням ВРП від 30.11.2017 № 3879/0/15-17 звільнено ОСОБА_2 з посади судді Соснівського районного суду міста Черкаси на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення ВРП стало те, що Третя Дисциплінарна палата ВРП, за результатами розгляду дисциплінарної справи встановила, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваних у справах № 712/816/14-к (підозрюваний ОСОБА_7), № 712/817/14-к (підозрюваний ОСОБА_8), № 712/818/14-к (підозрюваний ОСОБА_9), №712/819/14-к (підозрюваний ОСОБА_10), № 712/826/14-к (підозрюваний ОСОБА_11), № 712/828/14-к (підозрюваний ОСОБА_12), № 712/832/14-к (підозрюваний ОСОБА_13), № 712/833/14-к (підозрюваний ОСОБА_14), № 712/834/14-к (підозрюваний ОСОБА_15), № 712/1008/14-к (підозрюваний ОСОБА_16), № 712/1010/14-к (підозрюваний ОСОБА_17), № 712/1012-14-к (підозрюваний ОСОБА_18), слідчий суддя Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_2 не встановив, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та про недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і Законами України.

Поряд з тим, пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України визначено підстави для звільнення судді, зокрема, звільнення за вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов'язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.

Статтею 112 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює ВРП у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 56 Закону № 1798-VIII питання про звільнення судді з підстави, визначеної пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні ВРП на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення.

Як вбачається з рішення ВРП від 30.11.2017 № 3879/0/15-17, позивача було звільнено у зв'язку з поданням Третьої Дисциплінарної палати ВРП на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України (вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубого чи систематичного нехтування обов'язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді).

При цьому підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугувало рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 31.05.2017 № 1346/3дп/15-17, залишене без змін рішенням ВРП від 31.10.2017 № 3526/0/15-17, про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування дисциплінарного стягнення у вигляді внесення подання про звільнення його з посади судді.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону № 1798-VIII рішення ВРП про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1)склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3)рішення не містить посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, законодавець чітко визначив підстави для оскарження та скасування рішення про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, такі підстави є вичерпними та не підлягають розширеному тлумаченню.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити в контексті змісту частини другої статті 57 Закону № 1798-VIII, що оскаржуване рішення ВРП від 30.11.2017 № 3879/0/15-17 є вмотивованим та містить конкретну підставу звільнення позивача, визначену законом.

Частиною другою статті 30 Закону № 1798-VIII встановлено, що засідання ВРП у пленарному складі, засідання Дисциплінарної палати є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу Вищої ради правосуддя або Дисциплінарної палати відповідно.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1798-VIII ВРП складається з двадцяти одного члена.

Як вбачається з витягу протоколу засідання ВРП від 30.11.2017 № 68, на засіданні були присутніми 15 її членів, тобто більшість від складу, які проголосували «за» звільнення позивача з посади судді, «проти» - 0, «не брали участі в голосуванні» - 0.

Отже, спірне рішення ухвалено повноважним складом ВРП та підписано усіма її членами, які брали участь в його ухваленні.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб'єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Отож, у відповідності з вимогами Закону № 1402-VIII суд з'ясував, що: 1) обставини, які б свідчили про неповноважний склад ВРП, який ухвалив спірне Рішення, відсутні; 2) спірне Рішення підписали усі члени ВРП, які брали участь в його ухваленні; 3) у спірному Рішенні наведено підстави його прийняття та мотиви, на основі яких відповідач дійшов висновку про наявність підстав для звільнення судді з підстави, встановленої пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку, що рішення ВРП від 30.11.2017 №3879/0/15-17 про звільнення позивача з посади судді прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, підстави для скасування вказаного рішення, відповідно до частини другої статті 57 Закону № 1798-VIII, відсутні.

Посилання позивача на порушення ВРП його прав шляхом відмови у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи про його звільнення колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1798-VIII неявка судді на засідання незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності, законом передбачена подальша процедура виключення зі штату.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

За правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання позову у цій справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 у задоволенні адміністративного позову до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя І.Л. Желтобрюх

Судді В.М. Бевзенко

О.В. Білоус

Н.А. Данилевич

В.М. Шарапа

Повний текст рішення виготовлено 17 квітня 2018 року.