Справа № 444/1897/17
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 444/1897/17
Провадження № 2-а/462/91/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняадміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач в серпні 2017р. звернувся в суд з позовом до відповідачів про скасування постанови серії БР №754238 від 06.08.2017р. у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.08.2017р. інспектором Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП ОСОБА_2 винесено постанову серії БР №754238, згідно якої його визнано винним за ч.1 ст.121 КУпАП та оштрафовано на 340 грн., так як він о 04.40 год. 06.08.2017р. на 23 км +300 м автодороги Львів-Краковець, керував автомобілем «Mercedes Benz Vito» д.н.з.RJA75418, у якого був порушений режим зовнішніх світлових приладів, а саме не горіла лампа заднього правого габаритного ліхтаря, чим порушив п.31.4.3 а ПДР України. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, а вказана постанова є неправомірною, оскільки п.31.4.3 а ПДР України передбачає вичерпний перелік технічних несправностей зовнішніх світлових приладів за наявності яких забороняється експлуатація автомобіля згідно із законодавством, який не містить несправностей «лампа заднього правого габаритного ліхтаря», відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Так як, він завжди з уважністю відноситься до технічних несправностей і незадовго до зупинки його автомобіля інспектором поліції перетинав державний кордон України та габаритні вогні його автомобіля не могли бути несправними, адже таку несправність не могли б не помітити відповідальні за перетин державного кордону особи. В подальшому він попросив інспектора поліції дати йому можливість усунути несправність та продовжити рух, однак поліцейський його пояснення до уваги не взяв і виніс спірну постанову.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 20.12.2017р. направлено дану адміністративну справу за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 19.02.2018 року справу прийнято до свого провадження та вирішено розглянути адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе.

Інспектор Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП ОСОБА_2 та представникУправління патрульної поліції у м.Львові ДПП, які належним чином повідомлялися про розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористалися своїм правом подати відзиви на позовну заяву, а тому в силу ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд ухвалив проводити розгляд справи без участі інспектора Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП ОСОБА_2 та представникаУправління патрульної поліції у м.Львові ДПП, які до суду не зявилися, відзивів суду не подали, будучи належним чином повідомленими про час і місце судових засідань повістками, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, відносно позивача 06.08.2017р. винесено постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №754238, за якою ОСОБА_1 о 04.40 год. 06.08.2017р. на 23 км +300 м автодороги Львів-Краковець, керував автомобілем «Mercedes Benz Vito» д.н.з.RJA75418, у якого був порушений режим зовнішніх світлових приладів, а саме не горіла лампа заднього правого габаритного ліхтаря, чим порушив п.31.4.3 а ПДР України, чому ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу 340 грн. /а.с.3/, і копію вказаної постанови йому відразу було вручено на руки.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2017р. щодо ОСОБА_1 виніс Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2.

Частина 1 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 31.4.3 а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції, при винесенні такої не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення доводів позивача, на які він посилається як на підставу, що не порушував правил дорожнього руху, яке стосуєтьсяпорушення режиму зовнішніх світлових приладів.

Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими субєкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

За наведеного, суд приймає до уваги покликання позивача в позовній заяві, щовін не порушував вимог п.31.4.3 а Правил дорожнього руху України, так як незадовго до зупинки його автомобіля інспектором поліції він перетинав державний кордон України і габаритні вогні його автомобіля не могли бути несправними, адже таку несправність не могли б не помітити відповідальні за перетин державного кордону особи.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази. На яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в ціому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або вразування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також обставини, за яких було вчинено правопорушення, а саме відсутність наявності спричинених будь-яких перешкод та шкоди іншим учасникам дорожнього руху, що свідчить про те, що характер даного правопорушення був незначний, та те, що судом не здобуто, а представниками відповідачів не представлено належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.31.4.3 а ПДР України, суд вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №754238 від 06.08.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП необхідно скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245 КАС України і ст.ст.121, 222, 286, 288 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №754238 від 06.08.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП скасувати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку визначеному ч. 4 ст. 286 та ст. 297 КАС України.

Суддя: