Справа № 813/4270/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/12389/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Кухтея Р.В., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ресурс» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі № 813/4270/17 за позовом ТзОВ "Бізнес Ресурс" до Голови Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_1, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, скасування наказу,-

судді в 1-й інстанції Коморний О.І., Гулик А.Г., Лунь З.І.,

час ухвалення рішення 01.12.2017 року, не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

23.11.2017 року ТзОВ "Бізнес Ресурс" звернувся до суду з позовом до Голови Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_1, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправними дії щодо організації 18.10.2017 року додаткового обстеження АС "Західна", скасувати наказ № 997 від 17.10.2017 року в частині проведення додаткового обстеження АС "Західна".

Після відкриття провадження у справі, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу № 1059 від 02.11.2017 року "Про анулювання свідоцтв про атестацію автостанцій" в частині анулювання свідоцтва про атестацію АС "Західна" (м.Львів, вул. Городоцька, 359), яка належить ТзОВ "Бізнес Ресурс".

Заяву обгрунтовує тим, що застосування дії наказу № 1059 від 02.11.2017 року призведе до заподіяння значної шкоди господарській діяльності ТзОВ "Бізнес Ресурс", а саме: надання станційно-касових послуги фактично буде унеможливлено; призведе до розірвання договорів між ТзОВ "Бізнес Ресурс" та організатором перевезень; призведе до необхідності зміни схем та розкладів 52 приміських автобусних маршрутів загального користування, знизить до нерентабельності перевезення пасажиропотік маршруту АС "Західна"-пл. ОСОБА_2, який був спеціально створений для сполучення кінцевих зупинок приміських маршрутів та центру міста; для відновлення нормальної роботи АС потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року в задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування обставин, які мають значення для вирішення питання, що призвело до відмови в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд першої інстанції не врахував, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі. Зокрема, що застосування дії наказу № 1059 від 02.11.2017 року призведе до заподіяння значної шкоди господарській діяльності ТзОВ "Бізнес Ресурс", а саме: надання станційно-касових послуги фактично буде унеможливлено; призведе до розірвання договорів між ТзОВ "Бізнес Ресурс" та організатором перевезень; призведе до необхідності зміни схем та розкладів 52 приміських автобусних маршрутів загального користування, знизить до нерентабельності перевезення пасажиропотік маршруту АС "Західна"-пл. ОСОБА_2, який був спеціально створений для сполучення кінцевих зупинок приміських маршрутів та центру міста; для відновлення нормальної роботи АС потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.

Просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини не знайшли свого підтвердження та не доведені позивачем належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути підставою для забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України (тут і далі в редакції, що діяла на момент подання клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з системного аналізу вказаної норми права, підставами забезпечення адміністративного позову є: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Підставою для звернення із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову стали висновки позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до значних негативних наслідків, зокрема, що застосування дії наказу № 1059 від 02.11.2017 року призведе до заподіяння значної шкоди господарській діяльності ТзОВ "Бізнес Ресурс", а саме: надання станційно-касових послуги фактично буде унеможливлено; призведе до розірвання договорів між ТзОВ "Бізнес Ресурс" та організатором перевезень; призведе до необхідності зміни схем та розкладів 52 приміських автобусних маршрутів загального користування, знизить до нерентабельності перевезення пасажиропотік маршруту АС "Західна"-пл. ОСОБА_2, який був спеціально створений для сполучення кінцевих зупинок приміських маршрутів та центру міста; для відновлення нормальної роботи АС потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналізуючи наведені аргументи заявника, апеляційний суд вважає їх недостатніми для задоволення клопотання про забезпечення позову, а також такими, що не підтверджуються існуванням обставин, передбачених частиною 1 статті 117 КАС України, за яких може бути застосовано забезпечення позову, оскільки, у клопотанні про забезпечення позову не наведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а також не зазначено підстав для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивачів. Посилання лише на ймовірні наслідки, не підтверджені фактичними обставинами справи, не можуть бути підставою для такого забезпечення.

Доведення наявності зазначених підстав або однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову за клопотанням позивача.

Оскільки в клопотанні про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відсутні обґрунтовані посилання на наявність обставин, зазначених в частині 1 статті 117 КАС України, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні такого.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення питання, тому підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Керуючись ст. 229, 243, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ресурс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 813/4270/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 19.04.2018 року