Справа № 826/17886/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року № 826/17886/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна»
доДержавної фіскальної служби України
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Державної фіскальної служби України щодо проведення моніторингу податкових накладних позивача №1024006//10 від 25 жовтня 2017 року, №3811057//38 від 25 жовтня 2017 року, №1606033//16 від 26 жовтня 2017 року, №1618255//16 від 27 жовтня 2017 року, №2611096//26 від 28 жовтня 2017 року, №1604033//16 від 30 жовтня 2017 року та №2512110//25 від 30 жовтня 2017 року всупереч підпункту 3 пункту 5 Критеріїв;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні №1024006//10 від 25 жовтня 2017 року, №3811057//38 від 25 жовтня 2017 року, №1606033//16 від 26 жовтня 2017 року, №1618255//16 від 27 жовтня 2017 року, №2611096//26 від 28 жовтня 2017 року, №1604033//16 від 30 жовтня 2017 року та №2512110//25 від 30 жовтня 2017 року, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в порядку, встановленому чинним законодавством України.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що проведення моніторингу накладних і їх зупинення відповідачем є необґрунтованим і протиправним, оскільки надіслані позивачем на реєстрацію накладні взагалі не підпадають під моніторинг згідно пункту підпункту 3 пункту 5 Критеріїв. Крім того, позивач мав всі дійсні ліцензії, які засвідчують його право на оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, і про наявність яких відповідач був обізнаний.

Представник відповідача в наданому відзиві на позовну заяву зазначив, що на виконання вимог підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» не було подано жодного повідомлення про подачу документів щодо підтвердження реальності здійснення операцій, а відтак дії Державної фіскальної служби України є обґрунтованими, а підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду України від 03 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду України від 19 лютого 2018 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засідання 03 квітня 2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У період з 26 по 31 жовтня 2017 року через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» Державної фіскальної служби України ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» направлено відповідачу ряд податкових накладних (№1024006//10 від 25 жовтня 2017 року, №3811057//38 від 25 жовтня 2017 року, №1606033//16 від 26 жовтня 2017 року, №1618255//16 від 27 жовтня 2017 року, №2611096//26 від 28 жовтня 2017 року, №1604033//16 від 30 жовтня 2017 року та №2512110//25 від 30 жовтня 2017 року) для здійснення їх реєстрації.

За результатами прийняття поданих позивачем декларацій ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» отримало квитанції про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в яких зазначено, що «вказані вище податкові накладні доставлені до ДФС, документ прийнято, відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу реєстрацію ПК/РК зупинено. ПК/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПК/РК в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13 червня 2017 року №567. Відсутні необхідні ліцензії».

Вважаючи такі рішення відповідача незаконними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

З 01 січня 2017 року набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон України №1797-VIII від 21 грудня 2016 року).

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну України №567 від 13 червня 2017 року.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, містить у собі визначення двох різних критеріїв моніторингу податкової накладної:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

В оскаржуваних рішеннях податковий орган зазначає, що у позивача відсутні необхідні ліцензії.

Так, відповідно до вимог підпунктів 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

В матеріалах справи містяться копії ліцензій, на підставі яких ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» в період подання податкових накладних №1024006//10 від 25 жовтня 2017 року, №3811057//38 від 25 жовтня 2017 року, №1606033//16 від 26 жовтня 2017 року, №1618255//16 від 27 жовтня 2017 року, №2611096//26 від 28 жовтня 2017 року, №1604033//16 від 30 жовтня 2017 року та №2512110//25 від 30 жовтня 2017 року для здійснення їх реєстрації, здійснювало торгівлю підакцизними товарами.

Відповідно до ліцензії №259532 Серії АЕ від 27 червня 2013 року ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» має право здійснювати оптову торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додавання спирту), вітчизняного та імпортного виробництва у період з 03 липня 2013 року до 03 липня 2018 року.

Згідно з ліцензією №259533 Серії АЕ позивач має право оптової торгівлі тютюновими виробами вітчизняного та імпортного виробництва у період з 03 липня 2013 року по 03 липня 2018 року.

На підставі ліцензії №086936 Серії АЖ ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» надано право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 21 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2018 року.

Відповідно до ліцензії №086935 Серії АЖ позивач має право роздрібної торгівлі тютюновими виробами у період з 21 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2018 року.

Також, згідно ліцензії №082338 Серії АЖ ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» отримало право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 18 травня 2017 року по 17 травня 2018 року.

На підставі ліцензії №082337 Товариство має право здійснювати роздрібну торгівлю тютюновими виробами у період з 18 травня 2017 року по 17 травня 2018 року.

Крім того, позивачу видана ліцензія №329 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 08 жовтня 2017 року по 07 жовтня 2018 року.

Відповідно до ліцензії №332 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» отримало право на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами у період з 08 жовтня 2017 року по 07 жовтня 2018 року.

Згідно з ліцензією №87 позивач отримав право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 26 жовтня 2017 року по 26 жовтня 2018 року.

На підставі ліцензії №79 Товариство набуло право роздрібної торгівлі тютюновими виробами у період з 26 жовтня 2017 року по 26 жовтня 2018 року.

Також, відповідно до ліцензії №05/51/16/0/08553 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» у період з 11 грудня 2016 року до 11 грудня 2017 року.

Згідно ліцензії №05/51/16/1/08554 позивачу надано право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами у період з 11 грудня 2016 року по 11 грудня 2017 року.

Відповідачем у квитанціях №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не конкретизовано які саме необхідні ліцензії відсутні (анульовані) у позивача.

Натомість, наявними матеріалами справи спростовуються доводи податкового органу, зазначені у квитанціях №1.

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Тобто, оскаржувані рішення фіскального органу не відповідають наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

При цьому, суд бере до уваги твердження представника позивача, що відповідач згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №609 від 05 серпня 2015 року «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» є органом ліцензування та веде реєстри всіх виданих, призупинених та анульованих ліцензій на право оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а відтак Державна фіскальна служба України має у своєму розпорядженні всю актуальну інформацію щодо наявності діючих ліцензій у ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна».

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків податкового органу щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних №1024006//10 від 25 жовтня 2017 року, №3811057//38 від 25 жовтня 2017 року, №1606033//16 від 26 жовтня 2017 року, №1618255//16 від 27 жовтня 2017 року, №2611096//26 від 28 жовтня 2017 року, №1604033//16 від 30 жовтня 2017 року та №2512110//25 від 30 жовтня 2017 року.

Додатково суд зазначає, що відповідно до підпункту 3 пункту 5 Критеріїв усі податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі з метою оцінки ступеня ризиків, достатніх для їх зупинення, до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються Державною фіскальною службою відповідно до таких ознак: загальна сума сплачених у 2016 році сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 5 мільйонів гривень (ознака використовується з 01 квітня 2017 року до 01 січня 2018 року).

У разі якщо за результатами перевірки Державною фіскальною службою встановлено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з ознак, визначених підпунктами 1 - 4 цього пункту, - така податкова накладна/розрахунок коригування не підлягає моніторингу.

Як стверджує позивач та підтверджується матеріалами справи, сума сплаченого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» ПДВ за 2016 рік перевищує 5 млн. грн., тобто підпадає під необхідність здійснення перевірки Державною фіскальною службою з метою оцінки ступеня ризиків до проведення моніторингу.

В даному випадку, відповідачем вимоги підпункту 3 пункту 5 Критеріїв не дотримано та не обґрунтовано існування об'єктивних причин неможливості здійснення перевірки Державною фіскальною службою до проведення моніторингу.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про протиправність рішень відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» №1024006//10 від 25 жовтня 2017 року, №3811057//38 від 25 жовтня 2017 року, №1606033//16 від 26 жовтня 2017 року, №1618255//16 від 27 жовтня 2017 року, №2611096//26 від 28 жовтня 2017 року, №1604033//16 від 30 жовтня 2017 року та №2512110//25 від 30 жовтня 2017 року.

Що стосується позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до пунктів 19 та 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду).

У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки рішення про зупинення реєстрації податкових накладних позивача підлягають скасуванню як протиправні, то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19-20 Порядку №1246, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в цій частині шляхом зобов'язання відповідача зареєструвати вищезгадані податкові накладні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування не виконав та не довів правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» задовольнити.

2. Визнати протиправними рішення Державної фіскальної служби України щодо зупинення реєстрації з метою проведення моніторингу податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» №1024006//10 від 25 жовтня 2017 року, №3811057//38 від 25 жовтня 2017 року, №1606033//16 від 26 жовтня 2017 року, №1618255//16 від 27 жовтня 2017 року, №2611096//26 від 28 жовтня 2017 року, №1604033//16 від 30 жовтня 2017 року та №2512110//25 від 30 жовтня 2017 року.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» №1024006//10 від 25 жовтня 2017 року, №3811057//38 від 25 жовтня 2017 року, №1606033//16 від 26 жовтня 2017 року, №1618255//16 від 27 жовтня 2017 року, №2611096//26 від 28 жовтня 2017 року, №1604033//16 від 30 жовтня 2017 року та №2512110//25 від 30 жовтня 2017 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» (02140, м. Київ, проспект Петра Григоренка, 43, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200 (три тисячі двісті гривень) 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення", Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко