Справа № 805/998/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р. Справа№805/998/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., при секретарі судового засідання Смаль О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави

до відповідача: Темрюцької сільської ради Нікольського району

про: визнання протиправною бездіяльність Темрюцької сільської ради Нікольського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місцевості), зобовязання Темрюцьку сільську раду Нікольського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

за участю

прокурора Буяновського В.В. за довірен.,

представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1 голова.

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області звернувся до Донецького окружного адміністративного суду в інтересах держави з адміністративним позовом до Темрюцької сільської ради Нікольського району про визнання протиправною бездіяльність Темрюцької сільської ради Нікольського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місцевості), зобовязання Темрюцьку сільську раду Нікольського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що рішенням Донецької обласної ради від 17 серпня 1999 року «Про проголошення заказника місцевого значення «Бесташ», проголошено природну територію на землях колгоспу «Росія» Старченківської сільської ради Володарського району (нині Темрюцька сільська рада Нікольського району) ландшафтним заказником місцевого значення «Бесташ» площею 437 га. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області з метою збереження та раціонального використання цілинних ділянок типчаково ковилових та петрофітних степів Північного Приазовя, ландшафтний заказник місцевого значення «Бесташ» передано під охорону Старченківської сільської ради, про що складено охоронне зобовязання № 180 від 05 березня 2008 року, згідно якого Старченківська сільська рада бере під охорону вищезазначений заказник і зобовязується зберігати його та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів, а також провести відмежування заказника в натурі, оформлення його інформаційними щитами, інформаційно охоронними, межовими охоронними знаками, нанесення на планово картографічні матеріали. Прокурор зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства на Темрюцьку (Старченківську) сільську раду Нікольського району Донецької області покладається обовязок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою організації і встановлення меж заказника місцевого значення «Бесташ», а також здійснення контролю за його використанням. Проте, Темрюцькою (Старченківською) сільською радою Нікольського району Донецької області жодних дій щодо винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місце) не проведено. Прокурор вказує на те, що відповідно до інформації Відділу у Нікольському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 14 вересня 2017 року межі заказника місцевого значення «Бесташ» в натурі (на місцевості) не встановлені. Прокурор вважає, що відстурність меж в натурі ландшафтного заказника місцевого значення «Бесташ» фактично унеможливить збереження його природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу. Прокурор зазначає, що припинення повноважень Державного управління охорони навколишнього природного середовища в областях передбачає відсутність органу державної влади, уповноваженого реагувати на порушення закону у сфері організації, охорони та використання природно заповідного фонду, в звязку з чим, заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Прокурор у судовому засідання підтримав викладені у позовній заяві обставини та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідно до довідки секретаря архітектури та містобудування Нікольської райдержадміністрації № 38 від 28 березня 2018 року наявної містобудівної документації генерального плану с. Темрюк Нікольського району в межах населеного пункту відсутній обєкт природно заповідного фонду заказник місцевого значення «Бесташ». Відповідач вважає, що ПЗФ «Бесташ» знаходиться за межами населеного пункту та не відноситься до земель комунальної власності, а є землями державної власності, якою розпоряджається облдержадміністрація. Відповідач зазначає, що замовником проекту з землеустрою та винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» має бути Донецька обласна державна адміністрація.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав обставини викладені у відзиву на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Прокурор надав суду відповідь на відзив, відповідно до якого не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 15 березня 2018 року.

13 квітня 2018 року від представника відповідача надійшла зайва про відкладення розгляду справи, в звязку з необхідністю залучення до участі у справі на стороні відповідача відповідного спеціаліста в області права та складання заперечень до позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року, суд відклав розгляд справи на 27 березня 2018 року, та зобовязав відповідача надати суду відзив на позовну заяву.

26 березня 2018 року представник відповідача надав заяву про відкладення розгляду справи, відповідно до якої просив суд перенести розгляд справи на іншу дату, в звязку з запланованою участю сільського голови у тренінгу «Підвищення якості навичок виступу під час публічних заходів з питання обєднання територіальних громад», який відбудеться у місті Краматорську 26 березня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року суд закрив підготовче засідання та призначив справ до судового розгляду по суті на 18 квітня 2018 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області звернувся до Донецького окружного адміністративного суду в інтересах держави з позовом до Темрюцької сільської ради Нікольського району про визнання протиправною бездіяльність Темрюцької сільської ради Нікольського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місцевості), зобовязання Темрюцьку сільську раду Нікольського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Згідно ч. 3, 4 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Абзацами 1-3 п. 4 вказаної статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України. Так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завдань є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності державного кордону, гарантування державної, економічної,інформаційної. Екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор у позовній заяві вказує на те, що у даному випадку, інтерес держави полягає у необхідності неухильного дотримання вимог законодавства в сфері охорони обєктів природно заповідного фонду.

Згідно наданих до суду письмових пояснень вбачається, що прокурор звернувся до суду в якості позивача, через те, що відсутні органи до компетенції якого віднесено реагування на порушення закону у сфері організації, охорони та використання природно заповідного фонду.

Так, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року № 159 Територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища ліквідовані як юридичні особи публічного права, в тому числі Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області.

Згідно п. 2 зазначеної Постанови територіальні органи, які ліквідуються, продовжують виконання своїх повноважень до 17 травня 2013 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області перебуває в процесі припинення, ще з 28.03.2013 року, тому не здійснює свої повноваження.

Питання забезпечення здійснення повноважень з охорони навколишнього природного середовища на місцевому рівні та передачі функцій від територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України урегульовано Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації повноважень органів виконавчої влади у сфері екології та природних ресурсів, у тому числі на місцевому рівні».

Згідно положень зазначеного Закону повноваження територіальних органів центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища частково передано обласним, Київській, Севастопольській міським державним адміністраціям.

Для забезпечення передачі повноважень від територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям в місцевих держадміністраціях створено структурні підрозділи екології та природних ресурсів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.03.2013 № 338 «Про збільшення граничної чисельності працівників обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій» та Постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2012 року № 606 «Про затвердження рекомендаційних переліків структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державних адміністрацій».

Згідно ч. 5 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація вносить пропозиції відповідним органам місцевого самоврядування щодо організації територій та обєктів природно заповідного фонду місцевого значення.

Відповідно до п.п. 13 п. 5 Положення про Департамент екології та природних ресурсів Донецької області державної адміністрації, затвердженої розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово цивільної адміністрації від 21.12.2017 року № 1723/5-17 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 17 травня 2013 року № 257» Департамент здійснює свої повноваження у межах своїх повноважень управління та регулювання у сфері охорони і використання територій та обєктів природно заповідного фонду України на відповідній території.

Згідно п.п. 16 п. 5 вказаного Положення, Департамент вносить пропозиції відповідним органам місцевого самоврядування щодо організації територій та обєктів природно заповідного фонду місцевого значення.

Однак, ані у законі, ані у положенні жодним чином не визначено право Департаменту екології та природних ресурсів Донецької області державної адміністрації звертатися до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність місцевих рад щодо незабезпечення провадження робіт з винесення меж памяток природи місцевого значення та закріплення їх в натурі (на місцевості), а також зобовязання місцевих рад відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж памяток природи місцевого значення та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону, право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Таким чином, право Прокурора на звернення до суду із даним позовом використане згідно до норм чинного законодавства.

Судом встановлено, що рішенням Донецької обласної ради від 17.08.1999 року № 23/7-170 «Про проголошення заказника місцевого значення «Бесташ» з метою збереження ділянок цілинних степів Північного Приазовя, керуючись ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», законами «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно заповідний фонд України» та враховуючи клопотання Державного управління екологічної безпеки в Донецькій області, міська рада вирішила оголосити природну територію на землях колгоспу «Россия» Старченківської сільської ради Володарського району заказником місцевого значення «Бесташ», без вилучення землі у землекористувача, загальною площею 437 га (а.с. 16).

Перевести землі, оголошені заказником місцевого значення «Бесташ», в категорію земель природоохоронного значення (п. 2 рішення від 17.08.1999 року № 23/7-170).

Пунктом 3.2 цього рішення вирішено передати землекористувачу колхозу «Россия» - заказник місцевого значення «Бесташ» під охорону с оформленим охоронного зобовязання.

Відповідно до Положення про Ландшафтний заказник «Бесташ», затвердженого Наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області від 15 лютого 2008 року, Ландшафтний заказник місцевого значення «Бесташ» оголошено рішенням Донецької обласної Ради від 17.08.1999 року № 23/7-170 (а.с. 13-15).

Пунктом 1.2 Положення визначено, що заказник загальною площею 437 га, розташований на землях Старченківської сільської ради Володарського району Донецької області поблизу села Старченково. Територія Заказника являє собою балку витягнуту майже на 6,5 км в заплаві річки Бесташ лівого притоку р. Берда розташованої на схід від села Старченкове.

Територія Заказника не вилучається з землекористування Старченківської сільської ради (далі Користувач), яка здійснює на ній свою діяльність відповідно з цим Положенням, іншими нормативними актами та несе відповідальність за належне її утримання, додержання встановленого заповідного режиму.

Згідно Охоронного зобовязання Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 180 від 5 березня 2008 року, відповідно до ст. 53 Закону України «Про природно заповідний фонд України» Держуправління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області передає під охорону землекористувачу - Старченківській сільській раді ландшафтний заказник «Безташ», на площі 437,0 га, місцевого значення, з метою збереження та раціонального використання цілинних ділянок типчаково ковилових та петрофітних степів Північного Приазовя.

Відповідно до зазначеного охоронного зобовязання Старченківська сільська рада в особі голови ОСОБА_2 бере під охорону вищеназваний заказник і зобовязується зберігати його та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів згідно статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». А також провести відмежування заказника в натурі, оформлення його інформаційними щитами, інформаційно охоронними, межовими охоронними знаками, нанесенні на планово картографічні матеріали (а.с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що Волноваська місцева прокуратура Донецької області зверталась до Відділу у Нікольському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з запитом про надання інформації від 13.09.2017 року № (0581)9971 вих-17, за результатами розгляду якого Відділом надано інформацію, що згідно даних Державного земельного кадастру межі заказника місцевого значення «Бесташ» в натурі (на місцевості) не встановлені (а.с. 18).

Прокурор встановивши, що протягом тривалого часу Темрюцькою сільською радою Нікольського району не проведено дії щодо забезпечення проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні питання регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі по тексту ЗК України), Законом України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі по тексту Закон № 2456), Законом України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі по тексту Закон № 858).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 43 Земельного кодексу України, землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі ст. 45 Земельного кодексу України, землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Зокрема, приписами статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Статтею 53 Закону № 2456 встановлено, що рішення про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Статтею 60 Закону № 2456, охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Законом, що визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України «Про землеустрій».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону № 858, проект землеустрою сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Приписами частини 2 статті 25 Закону № 858, визначено види документації із землеустрою, зокрема і проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів.

Відповідно до ст. 47 Закону № 858, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об'єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об'єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам'яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Статтею 19 Закону № 858, визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно зі ст. 26 Закону № 858, замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Відповідно до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686 (далі Інструкція), визначено механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Згідно з п. 2.1. Інструкції, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Підпунктом 2.3. розділу ІІ Інструкції, комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до п. 34 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і обєктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Правовий аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у даному спорі саме на відповідача покладається обов'язок забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ», площею 437 га і закріплення їх внатурі (на місцевості) та саме до його компетенції віднесено забезпечення організації здійснення землеустрою, зокрема встановлення меж земельних ділянок на місцевості.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до Охоронного зобовязання № 180 від 05 березня 2008 року Старченківська сільська рада (нині Темрюцька сільська рада) в особі голови ОСОБА_2 взяла на себе обовязок щодо проведення відмежування заказника в натурі, оформлення його інформаційними щитами, інформаційно охоронними, межовими охоронними знаками, нанесення на планово картографічні матеріали.

З матеріалів справи судом встановлено, що Темрюцькою сільською радою межі земель заказника місцевого значення «Бесташ» не встановлено і не закріплено на місцевості, як і не прийнято відповідних рішень з даного приводу.

З урахуванням наведеного суд дійшов до переконання, що відповідач, будучи обізнаним про наявність обов'язку із забезпечення проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» не вжив достатніх заходів для виконання наведених повноважень, для захисту інтересів держави та місцевої громади.

Згідно статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави до Темрюцької сільської ради Нікольського району про визнання протиправною бездіяльність Темрюцької сільської ради Нікольського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місцевості), зобовязання Темрюцьку сільську раду Нікольського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення «Бесташ» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Згідно ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на викладене, суд зазначає, що судовий збір в розмірі 3524 грн. не підлягає стягненню.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави до Темрюцької сільської ради Нікольського району про визнання протиправною бездіяльність Темрюцької сільської ради Нікольського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення Бесташ та закріплення їх в натурі (на місцевості), зобовязання Темрюцьку сільську раду Нікольського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення Бесташ та закріплення їх в натурі (на місцевості) задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Темрюцької сільської ради Нікольського району щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення Бесташ та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Зобовязати Темрюцьку сільську раду Нікольського району відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж заказника місцевого значення Бесташ та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 18 квітня 2018 року в присутності прокурора та представника відповідача.

Повний текст рішення складено та підписано 24 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.