Справа № 465/5581/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2043/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 05 січня 2018 року, ухвалену суддею Ванівським Ю.М. у м. Львові у справі № 465/5581/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про скасування ухвали та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до Львівської міської ради та просив визнати незаконною ухвалу Львівської міської ради «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вулиці Стрийській (біля будинку 244)» від 14.09.2017 року № 2432; зобовязати Львівську міську раду вчинити дії з невідкладного надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Стрийська між житловими будинками № 236/1 та № 246 згідно з планом земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відмова у наданні земельної ділянки є необґрунтованою та такою, що позбавляє позивача отримати вільну земельну ділянку, реалізувати право на отримання земельної ділянки у власність.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 06 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконною ухвалу Львівської міської ради «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Стрийській (біля будинку 244)» від 14.09.2017 року за № 2432, дії і бездіяльність відповідача - протиправними і незаконними.

Зобовязано Львівську міську раду вчинити дії з невідкладного надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Стрийська, між житловими будинками номера яких 236/1 та 246 (біля житлового будинку №244) згідно з планом земельної ділянки.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 05 січня 2018 року виправлено допущену в резолютивній частині постанови описку та зазначено: зобовязати Львівську міську раду вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, між житловими будинками номера яких 236/1 та 246 (біля житлового будинку №244) згідно з планом земельної ділянки.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій позивач просить скасувати ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 05 січня 2018 року і у відповідній частині закрити апеляційне провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржуваною ухвалою по суті не виправлено допущену описку в постанові Франківського районного суду міста Львова від 06.12.2017 року, а змінено зміст цього рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем у справі подано не було.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що судом допущено описку, а саме в абзаці третьому резолютивної частини зазначено «вчинити дії з невідкладного надання» замість «вирішити питання щодо надання», виходячи з мотивів судового рішення.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частини 1 статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична чи будь яка інша помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово вербального викладу (помилка у правописі слів, у побудові речень, розділових знаках тощо) і зумовлена неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, не правильна послідовність, чи не правильне застосування слів у реченні, тощо).

Визначити чи певне слово (словосполучення, вислів) зазначене в резолютивній частині є опискою можна в контексті аналізу мотивувальної частини цього судового рішення.

Аналізуючи мотивувальну частину постанови Франківського районного суду міста Львова від 06.12.2017 року, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції зроблено висновок про незаконність ухвали Львівської міської ради від 14.09.2017 року №2432 з тих підстав, що відповідач не діяв з дотриманням вимог Конституції України та законів України.

Проте, судом першої інстанції жодним чином не було мотивовано необхідності вчинення дій з невідкладного надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а, навпаки, суд зазначив, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Мотиви суду зводились до того, що межі повноважень державного органу чи органу місцевого самоврядування обмежені дискрецією, тобто можливістю вирішення органом місцевого самоврядування або державним органом чи їх посадовою особою будь-якого питання на власний розсуд.

На думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції допущено неправильне формулювання речення, а саме замість «зобовязати вирішити питання щодо надання» написано «зобовязати вчинити дії з невідкладного надання», що слід вважати опискою.

Вислів зобовязати вчинити дії щодо невідкладного надання дозволу не є ідентичним за змістом вислову зобовязати невідкладно надати дозвіл, та вказує на те, що необхідно вчинити ряд дій, наслідком яких буде надання дозволу.

Тому, допущене судом першої інстанції формулювання «зобовязати Львівську міську раду вчинити дії з невідкладного надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» суперечить правилам побудови та викладення речень в резолютивній частині рішення, оскільки не дозволяє зробити висновок про те, що в кінцевому результаті вирішив суд (які саме дії необхідно зобовязати вчинити).

Апеляційний суд звертає на те, що суд першої інстанції не вказував на те, що необхідно зобовязати Львівську міську раду невідкладно надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а вирішив зобовязати Львівську міську раду вчинити дії повязані з невідкладним наданням ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і саме такими діями, з огляду на мотивувальну частину рішення, на думку апеляційного суду, є вирішення питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, між житловими будинками номера яких 236/1 та 246 (біля житлового будинку № 244) згідно з планом земельної ділянки.

За наведених обставин, на думку суду апеляційного суду, виправлення описки в рішенні суду шляхом зобовязання Львівської міської ради вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, безпосередньо впливає на можливість реалізації судового рішення, оскільки за результатами розгляду справи, суд зобовязаний вказати, які саме дії слід вчинити відповідачу для захисту порушеного права позивача.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що виправлення описки у спосіб, обраний судом першої інстанції не є зміною судового рішення по суті, на що помилково вказує позивач, а усуває його неточності, так як наданню дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передує вирішення цього питання відповідним державним органом, яким в даному випадку є відповідач.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Судові витрати понесені сторонами розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 253, 308, 310, 326, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 05 січня 2018 року про виправлення описки у справі №465/5581/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_2