Справа № 540/224/18
Суддя: Косик С. М.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/224/18
Номер провадження 2-а/540/10/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

позивача Терешової А.В.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка адміністративну справу за позовом завідувача Машівського РС УДМС України в Полтавській області Терешової А.В. до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та про затримання іноземця з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, -

в с т а н о в и в :

у квітні 2018 року завідувач Машівського РС УДМС України в Полтавській області Терешова А.В. звернулася до суду зі вказаними адміністративними позовами, посилаючись на те, що відповідач являється громадянином Грузії, прибув в Україну в липні 2016 року за паспортом гр. Грузії з Білорусії, строк перебування на території України - 90 діб, мета поїздки - приватна. На даний час відповідач проживає у свого знайомого ОСОБА_4 в см Машівка, по вул. Новій, 22. Строк його перебування в Україні закінчився, перебуває на території України в порушення правил перебування іноземців в Україні, за що відносно нього складено протокол за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, який не сплачено. Гр. Грузії ОСОБА_2 не має статусу біженця, обставини, які б забороняли примусове повернення його з України, відсутні. Рішення Машівського РС УДМС України в Полтавській області від 01.03.2018 про примусове повернення за межі України не виконав, у встановлений строк до 15.03.2018 р. та за межі України не виїхав, посилаючись на відсутність коштів для придбання квитка. Позивач вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення. У зв'язку з наведеним, позивач просить прийняти рішення про примусове видворення з України громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1, виданий 17.10.2016 р., з терміном дії до 17.10.2026 р. та заборонити йому подальший в'їзд на територію України строком на п'яти років, та про затримання громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, строком на шість місяців.

Ухвалою суду від 23.04.2018 адміністративні справи за позовами завідувача Машівського РС УДМС України в Полтавській області Терешової А.В. до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та про затримання іноземця з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - об'єднані в одне провадження.

У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 просив надати йому можливість самостійно залишити територію України, пояснивши, що не може цього зробити за відсутності коштів та що на початку травня мати вишле гроші.

Суд, заслухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 - відповідач по справі, є громадянином Грузії, паспорт НОМЕР_1, виданий 17.10.2016 р. (а.с. 40), прибув в Україну у липні 2016 року строком на 90 днів.

Після закінчення вказаного терміну ухиляється від виїзду з України, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 9, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки після 90 денного терміну перебування в Україні за її межі не виїхав та нелегально перебуває на території України.

За порушення правил перебування в Україні відносно ОСОБА_2 завідувачем Машівського РС УДМС України в Полтавській області Терешовою А.В. 28.02.2018 р. складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., який на даний час не сплачений (а.с. 31,37,38).

В порядку ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», щодо громадянина Грузії ОСОБА_2 головним спеціалістом Машівського РС УДМС України в Полтавській області ОСОБА_5 прийнято рішення про примусове повернення з України, яким відповідач зобов'язано виїхати за межі України до 15.03.2018 р.

З вищевказаним рішенням громадянин Грузії ОСОБА_2 був ознайомлений 01.03.2018 р. та зобов'язався його виконати не пізніше 15.03.2018 р., що підтверджується його підписом (а.с. 33).

У термін, передбачений для добровільного виконання оголошеного рішення про примусове повернення, ОСОБА_2 не залишив територію України.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно та мав до 15 березня 2018 року виїхати з неї.

Також встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України не звертався.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відносно відповідача 01 березня 2018 року ухвалено рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV Прикінцеві положення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі -Інструкція № 141).

Згідно з пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у нього відсутні документи на право перебування на території України та відсутнє постійне місце проживання, наявність у нього бажання повернутись на батьківщину, відсутність бажання звернутися до ДМС з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач підлягає затриманню з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України і примусовому видворенню за межі держави Україна.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного позову та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 26, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25 червня 2009 р., п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, ст. ст. 2, 5, 77, 241, 243, 246, 289, 293, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

позов завідувача Машівського РС УДМС України в Полтавській області Терешової А.В. до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та про затримання іноземця з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - задовольнити.

Затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, терміном на шість місяців.

Видворити громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1, виданий 17.10.2016 р., за межі України в примусовому порядку та заборонити йому подальший в'їзд на територію України строком на п'ять років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Машівський РС УДМС України в Полтавській області, місце знаходження: смт Машівка, вул. Незалежності, 154, Полтавська область, інші відомості відсутні.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Грузії, паспорт НОМЕР_1, виданий 17.10.2016 р. термін дії 17.10.2026 р., житель АДРЕСА_2, інші відомості відсутні.

Суддя С.М.Косик