Справа № 815/1095/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1095/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м.Одеса

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю.

Від відповідачів: не зявились

Від третьої особи: ОСОБА_2 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ до державного реєстратора Комунального підприємства Реєстрація нерухомості та бізнесу ОСОБА_3, Комунального підприємства Реєстрація нерухомості та бізнесу, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю БУДЛАЙФ ІНВЕСТ про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №38509569 від 04.12.2017 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства Реєстрація нерухомості та бізнесу ОСОБА_3, щодо реєстрації права власності ТОВ БУДЛАЙФ ІНВЕСТ, , на домоволодіння, загальною площею 11804,50 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Красних Зорь, 4/6.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 лютого 2018 року за результатами моніторингу права власності на обєкти нерухомого майна Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укпрофздравниця» було отримано інформацію щодо нерухомого майна Дочірнього підприємства "Санаторій "ОСОБА_5" Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" за адресою: м.Одеса, вул. Красних Зорь, 4/6, за якою 04.12.2017р. право власності на 820/1000 частки було зареєстровано за іншою особою, а саме ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Будлайф Інвест», . Право власності було зареєстроване на підставі наступних документів протоколу серія та номер 1, виданого 01.12.2017р. ТОВ «Будлайф Інвест» та акт прийому-передачі, серія та номер 01/12/2017, виданого 01.12.2017р. ТОВ «Будлайф Інвест», ОСОБА_6 Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укпрофздравниця» є єдиним засновником та учасником Дочірнього підприємства "Санаторій "ОСОБА_5" Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та володіє 100% Статутного капіталу Підприємства. Позивач вказує на те, що йому на праві власності належить обєкт нерухомості за вказаною адресою за реєстраційним номером 01, загальною площею 14905,0кв.м. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29046919 від 31.03.2016р. Проте жодних рішень про передачу нерухомого майна іншим особам ним не приймалось, жодних правочинів щодо відчуження нерухомого майна не укладалось та взагалі у позивача відсутні будь-які правовідносини з ТОВ «Будлайф Інвест». На думку позивача, у ТОВ «Будлайф Інвест» були відсутні правові підстави для реєстрації права власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна, а тому державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3 рішення про державну реєстрацію прийняте з порушенням ст.ст. 10, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

13 березня 2018 року разом з адміністративним позовом позивач подав заяву про забезпечення позову (вх.№6977/18).

Ухвалою суду від 15.03.2018 року відмовлено Приватному акціонерному товариству Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ у забезпеченні позову по справі №815/1095/18.

Ухвалою суду від 19.03.2018 року відкрито провадження у справі №815/1095/18. Вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання на 02.04.2018 року. Зобовязано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) надати засвідчені копії реєстраційної справи за заявою ТОВ БУДЛАЙФ ІНВЕСТ () щодо реєстрації права власності від 04.12.2017 року на 820/1000 часток обєкту нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Красних Зорь, 4/6 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101.

23 березня 2018 року від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року надійшли засвідчені копії реєстраційної справи №101.

Судове засідання, призначене на 02.04.2018 року, відкладено на 10.04.2018 року у звязку з необхідністю належного повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи.

05 квітня 2018 року від Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3 до суду надійшла заява (вх.№9550/18) про розгляд справи №815/1095/18 без її участі. В заяві відповідач зазначив, що позов не визнає в повному обсязі та вважає необґрунтованим, оскільки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №38509569 від 04.12.2017 року щодо реєстрації права власності на нерухоме майно домоволодіння, реєстраційний номер 01, загальною площею 11804,5 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 4/6 за ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» було прийняте у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року №1127.

05 квітня 2018 року від Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» до суду надійшла заява про розгляд справи без участі КП «РНБ», в якій зазначено, що державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3 при здійсненні реєстраційних дій та прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №38509569 від 04.12.2017 року діяла у відповідності до чинного законодавства, у звязку з чим позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі.

10 квітня 2018 року від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення по справі №815/1095/18, відповідно до яких представник зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з необґрунтованістю та відсутністю відповідних доказів. В обґрунтування своєї позиції ТОВ «Будлайф Інвест» зазначило, що ОСОБА_4 є власником нерухомого майна домоволодіння,

реєстраційний номер 101, загальною площею 11804,5 кв.м., за адресою м. Одеса, вул. Бернардацці, 4/6, яке було отримано як внесок до статутного капіталу у власність товариства. На момент передачі засновником у власність ТОВ «Будлайф Інвест» вказаного нерухомого майна, право власності на нього вже було зареєстровано у Державному реєстрі прав за засновником ОСОБА_4 ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 З метою державної реєстрації права власності на нерухоме майно ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» до КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» було надано визначені законодавством документи, а саме, протокол установчих зборів ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» від 01.12.2017 р. № 1 та акт приймання-передачі нерухомого майна від засновника ОСОБА_4 від 01.12.2017 року № 01/12/2017, справжність підпису на якому засвідчена відповідно до Закону України Про нотаріат. Таким чином, на думку представника третьої особи, державна реєстрація права власності на нерухоме майно відбулась у порядку, визначеному чинним законодавством України, а тому підстави для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 38509569 від 04.12.2017 року щодо реєстрації права власності на нерухомого майна - домоволодіння, реєстраційний номер 101, загальною площею 11804,5 кв.м., за адресою м. Одеса, вул. Бернардацці, 4/6 за ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» відсутні.

У судовому засіданні 10.04.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав просив суд їх задовольнити.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав викладених у письмових поясненнях.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.12.2017 року Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №38509569, яким проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» на домоволодіння (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101), загальною площею 11804,50 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, буд. 4/6 (частка 820/1000).

Вказана обставина визнається учасниками справи та підтверджується даними Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (надалі ДРПП) (інформаційна довідка №115139230 від 23.02.2018р. а.с.48-59), а саме, актуальною інформацією щодо обєкта нерухомого майна, реєстраційний номер 101, номер запису про право власності 23726869, підстава виникнення права власності протокол, серія та номер: 1, виданий 01.12.2017р., видавник: ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ», акт прийому-передачі, серія та номер: 01/12/2017, виданий 01.12.2017р., видавник: ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ», ОСОБА_6

Не погоджуючись з вищевказаним рішення про державну реєстрацію права власності від 04.12.2017 року, оскільки спірний обєкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Красних Зорь, 4/6, загальною площею 14905,00 кв.м, належить на праві приватної власності ПрАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФЗДОРОВНИЦЯ» відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29046919 від 31.03.2016р., позивач звернувся до суду з позовом про його скасування як протиправного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на обєкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обовязково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобовязані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обовязково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно пункту 6 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з державною реєстрацією права власності на таке майно заявником подається одна заява.

Згідно з п. 7 Порядку №1127 для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Пунктом 40 Порядку №1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом, вищевказане спірне рішення про державну реєстрацію права власності прийнято на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) ОСОБА_6, протоколу №1 установчих зборів ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» від 01.12.2017 року та акту прийому-передачі №01/12/2017 від 01.12.2017 року, що підтверджується матеріалами наявної у справі копії реєстраційної справи №101.

Відповідно до протоколу №1 від 01.12.2017 року фізична особа-громадянин України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є засновником ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» та власником частки в розмірі 150000грн. що складає 100% статутного капіталу, який створений майновим внеском Засновника ОСОБА_4, а саме частина домоволодіння, ідеальна частка якого складає 820/1000, яке розташоване в м. Одеса, вул. Бернардацці, 4/6 (р/н обєкта 101 в ДРРП).

Згідно з актом прийому-передачі від 01.12.2017 року ОСОБА_6 передано, а ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» в особі ОСОБА_8, прийнято частину домоволодіння (ідеальна частка 820/1000) загальною площею 11804,5 кв.м. та вартістю 150000грн., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці,4/6 (р/н 101), на підставі протоколу установчих зборів засновників ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ».

Справжність підписів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на акті прийому-передачі від 01.12.2017р. посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за №№183,184, при цьому встановлена дієздатність цих осіб та їх повноваження.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Відповідно до п. 48 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно №1127 для державної реєстрації права власності у звязку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат; 3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності).

Судом встановлено, що частка в обєкті нерухомого майна (розмір частки 820/1000) за реєстраційним номером 101 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 08.10.2001 року, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 23.11.2017 року (номер запису про право власності 23620073).

Вказана реєстрація є чинною, докази зворотнього у справі відсутні.

Отже, посилання позивача на невиконання державним реєстратором вимог ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» спростовуються наявними матеріалами реєстраційної справи №101 щодо обєкта нерухомого майна по вул. Бернардацці, 4/6 у м.Одеса, оскільки необхідні для проведення державної реєстрації прав документи, передбачені ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 48 Порядку №1127 були надані державному реєстратору, а право власності ОСОБА_6 на час проведення оскаржуваної реєстрації прав було зареєстроване з ДРРП.

Не заслуговують на уваги доводи позивача, що протокол установчих зборів №1 від 01.12.2017 року та акт прийому-передачі №01/12/2017 від 01.12.2017 року не можуть слугувати підставою для реєстрації права власності, оскільки вони спростовуються приписами чинного законодавства України, що регулюють питання державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З огляду наведеного суд дійшов висновку про правомірність дій державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_3 при прийнятті 04.12.2017р. рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно №38509569.

Разом з цим, суд констатує недоведеність поданими доказами порушення прав позивача оскаржуваним рішенням державного реєстратора, адже позивач вважає себе та є за даними ДРРП власником обєкта нерухомого майна реєстраційний номер в ДРРП 01, проте оскаржує, стверджуючи про порушення свого права, проведення державної реєстрації права власності третьої особи ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» на частку 820/1000 в іншому обєкті нерухомого майна, що має реєстраційний номер в ДРРП 01.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. На кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: 1) нерухоме майно; 2) право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права; 3) інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих обтяжень. У разі відсутності відкритого на об'єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об'єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу. Порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

Виходячи із норм ч.2 ст.13 Закону та даних інформаційної довідки від 25.10.2017р. (а.а.60-70), на відомості з якої посилається позивач в позовній заяві, обєкт нерухомості за реєстраційним номером 01 «Санаторій «ОСОБА_5», загальною площею 14905кв.м по вул. Красних Зорь, 4/6 у м.Одеса належить на праві приватної власності ПрАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ», розмір частки 1/1, та є іншим обєктом, ніж спірний, оскільки має інший реєстраційний номер в ДРРП.

Також у довідці зазначено «розділ в процесі відкриття». При цьому будь-які пояснення та докази стосовно того, що йдеться фактично про один й той же обєкт нерухомості позивачем не надані.

Тотожність цих обєктів нерухомості з наявних у справі матеріалів не убачається.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На час вирішення даного спору в суді правомірність оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.12.2017р. №38509569 доведена відповідачами, підстави для висновку протилежного змісту у суду відсутні.

Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Позивачем не доведено, що спірною реєстрацією за ТОВ «БУДЛАЙФ ІНВЕСТ» права власності на 820/1000 частин в обєкті нерухомого майна, реєстраційний номер 101, порушується його право власності на обєкт нерухомого майна реєстраційний номер 01, що у сукупності із вищевикладеним є підставою для відмови у позові.

В межах спірних правовідносин виходячи з обставин, на які посилається позивач, та наданих доказів, суд наразі не убачає підстав для висновку, що внаслідок прийняття цього рішення відбулось втручання у право позивача на володіння належним йому майном, що свідчить про відсутність підстав для захисту його права в судовому порядку як порушеного оскарженим рішенням держреєстратора.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви слід покласти на ПрАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ.

Керуючись ст.ст. 139, 241-243, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ до державного реєстратора Комунального підприємства Реєстрація нерухомості та бізнесу ОСОБА_3, Комунального підприємства Реєстрація нерухомості та бізнесу, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю БУДЛАЙФ ІНВЕСТ про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2018р. у звязку із перебуванням судді Аракелян М.М. у відрядженні з 16.04.2018р. до 17.04.2018р. включно.

Суддя М.М. Аракелян

.