Справа № 826/7754/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Аблов Є.В.
судді: Григорович П.О., Смолій І.В.,
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Справа № 826/7754/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Кулакова В.В.,

представника відповідача Найди Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БНС ТРЕЙД» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БНС ТРЕЙД» до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БНС ТРЕЙД» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Національного банку України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невжиття заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», яка виразилася у не призначенні та не проведенні інспекційних перевірок ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», починаючи з 01.10.2013 р., не призначенні та не проведенні перевірок ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» з дотримання вимог законодавства з питань фінансового моніторингу, починаючи з 01.11.2013 р., у порушенні строків надання ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» результатів інспекційної перевірки за період з 01.11.2010 р. по 01.10.2013 р., встановлених ст. 19 ГК України, у порушенні строків повідомлення ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» про встановлення рейтингової оцінки за системою CAMELS за результатами інспекційної перевірки за період з 01.11.2010 р. по 01.10.2013 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2018 року позовну заяву було залишено без розгляду внаслідок пропуску позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що він дізнався про порушення своїх прав лише 04.05.2017 р. після отримання відповіді НБУ на його запит щодо наявності чи відсутності протиправних дій/бездіяльності відповідача, що призвела до ліквідації Банку.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є бездіяльність НБУ щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів, що призвела до порушення, на думку позивача, його прав як клієнта Банку та неповернення коштів.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про допущення відповідачем оскаржуваної ним бездіяльності ще на стадії прийняття рішення про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних і запровадження в ньому тимчасової адміністрації, яке було офіційно оприлюднено 18.03.2016 р., однак з даним адміністративним позовом він звернувся до суду лише 16.06.2017 р., тобто поза межами шестимісячного строку.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України у редакції, чинній на момент прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі, визначено, що Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні норми були закріплені у ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України в редакції, яка була чинною на момент ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі та на теперішній час, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що перебіг процесуального строку звернення особи до суду з адміністративним позовом починається з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та становить шість місяців.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що зі змісту адміністративного позову ТОВ «БНС ТРЕЙД» та суті заявлених ним позовних вимог вбачається, що позивачем оскаржується бездіяльність НБУ щодо невжиття належних, на його думку, контролюючих заходів для попередження неплатоспроможності Банку і його наступної ліквідації.

Разом з тим, про обставини, які на думку позивача порушують його права та охоронювані законом інтереси і становлять протиправну бездіяльність НБУ, він міг дізнатися ще з моменту опублікування оголошення щодо неплатоспроможності ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», тобто з 18.03.2016 р. та оскаржити відповідну бездіяльність до суду у строки, визначені адміністративним процесуальним законодавством, але з даним позовом товариство звернулося лише 16.06.2017 р. з пропуском шестимісячного строку на подання позовної заяви.

При цьому, доводи апелянта про те, що він дізнався про порушення своїх прав лише 04.05.2017 р. після отримання відповіді НБУ на його запит щодо наявності чи відсутності протиправних дій/бездіяльності відповідача, що призвела до ліквідації Банку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі обставини жодним чином не підтверджують наявності поважних причин, з яких позивач не реалізував своє право на захист, не з'ясував обставини щодо здійснення відповідачем відповідних заходів контролю та підстав неплатоспроможності Банку упродовж більше ніж року з дати оприлюднення відповідного оголошення (18.03.2016 р.).

Водночас, як було правильно зазначено судом першої інстанції, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У свою чергу, право позивача не повинно бути пасивним, оскільки останній не був позбавлений можливості з'ясувати обставини та підстави виникнення спору відразу після того, як його власник або представник дізнались про наявність такого спору.

Крім того, у ч.ч. 1, 4 ст. 45 КАС України чітко визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що реалізація позивачем його процесуальних прав залежить від його власного волевиявлення і застосування судом процесуальних наслідків у вигляді залишення без розгляду позовної заяви через пропуск строку звернення до суду за відсутності поважних причин є заходом реагування на зловживання ним своїми процесуальними правами та затягування судового розгляду.

Таким чином, дослідивши всі доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом у цій справі за відсутності поважних причин та необхідності залишення його позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «БНС ТРЕЙД» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БНС ТРЕЙД» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 18 квітня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: