Справа № 440/1752/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2280/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Чигер І.І.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Буського районного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року (прийняте у м. Буську суддею Шендріковою Г.О.; повний текст рішення складено 19 лютого 2018 року) в адміністративній справі № 440/1752/17 за позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Буського районного суду Львівської області із вказаним позовом та просив скасувати постанову №4827/20900/17 від 02.10.2017 про порушення митних правил, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 469 Митного кодексу України (далі МК України), і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за видання без дозволу органу доходів і зборів товарів, що перебували на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складах організації отримувача гуманітарної допомоги (БФ «ОСОБА_3 і Радість»).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, відповідачем були проігноровані пояснення про відсутність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною пятою статті 201 МК України, оскільки ОСОБА_2 не є директором БФ «ОСОБА_3 і Радість», а видача товару була необхідна у звязку з перебуванням в Україні представника німецького благодійного товариства, яким доставлений в Україну гуманітарний вантаж.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Львівська митниця ДФС, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права та за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення і прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Львівська митниця ДФС правомірно притягнула ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 469 МК України, оскільки він є головою правління БФ «ОСОБА_3 і Радість» і ним визнано та зазначено в протоколі про порушення митних правил, що частину вантажу зі складу СГД ним видано без дозволу митного органу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 201 МК України товари з моменту предявлен-ня їх органу доходів і зборів до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Тимчасове зберігання товарів під митним контролем здійснюється на складах тимчасового зберігання.

Згідно із частиною другою статті 201 МК України товари гуманітарної допомоги для їх тимчасового зберігання з дозволу відповідного органу доходів і зборів можуть розміщуватися на складах організацій отримувачів гуманітарної допомоги. При цьому керівник організації отримувача гуманітарної допомоги забезпечує ведення обліку товарів, що розміщуються на складі цієї організації та випускаються з нього, в порядку, передбаченому для складів тимчасового зберігання, та щоквартальне подання органу доходів і зборів звіту про рух товарів на складі за формою, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Орган доходів і зборів має право вимагати подання позачергового звіту.

Частиною пятою статті 201 МК України передбачено, що у разі втрати товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або видачі їх без дозволу органів доходів і зборів утримувач складу тимчасового зберігання, утримувач митного складу, керівник організації отримувача гуманітарної допомоги несуть адміністративну відповідальність, передбачену цим Кодексом. Крім того, у таких випадках на цих осіб покладається обовязок щодо сплати митних платежів, установлених законом на імпорт зазначених товарів.

Разом з тим, частиною шостою статті 201 МК України передбачено, що утримувач складу тимчасового зберігання, утримувач митного складу, керівник організації - отримувача гуманітарної допомоги звільняються від відповідальності за втрату товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, та зобовязання щодо сплати митних платежів, установлених законом на імпорт цих товарів, лише у разі, якщо ці товари були знищені або безповоротно пошкоджені внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов зберігання.

Згідно з частиною третьою статті 469 МК України видача без дозволу органу доходів і зборів або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, 12.09.2017 у відповідності до наказу Львівської митниці ДФС від 07.09.2017 № 508 проведено перевірку складу гуманітарної допомоги та наявності у ньому товарів ввезених згідно ДКД-ЕЕ №209020/2017/101199 від 06.06.2017 і товаросупровідних документів на вищезазначений вантаж.

За результатами перевірки встановлено нестачу частини товару, що зафіксовано в акті від 12.09.2017 № 233.

15.09.2017 головним державним інспектором ВМО «Скнилів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_6, яким виявлено правопорушення, складено протокол про порушення митних правил № 4827/20900/17.

02.10.2017 заступником начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_7 винесено постанову в справі про порушення митних правил № 4827/20900/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у порушені митних правил за ознаками частини третьої статті 469 МК України і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян України на суму 17000 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не є тією посадовою особою, яка повинна відповідати за порушення митних правил, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 469 МК України є безпідставною і підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, директором БФ «ОСОБА_3 і Радість» є ОСОБА_8

Згідно рішення про створення зони митного контролю від 02.02.2017 №20900/0167, таке приймалось на підставі заяви керівника БФ «ОСОБА_3 і Радість» ОСОБА_8 від 02.02.2017 вх. ВМО № 2 Львівської митниці ДФС № 1017/10/13-70-61/47.

Із заявою про визнання вантажів (товарів), коштів, у тому числі в іноземній валюті, виконаних робіт, наданих послуг гуманітарною допомогою 17 серпня 2017 року звертався директор БФ «ОСОБА_3 і Радість» ОСОБА_8

На підтвердження розподілу гуманітарної допомоги між набувачами він подав план.

Відповідно до підпункту «г» пункту 4.5.3 Статуту БФ «ОСОБА_3 і Радість» до функцій директора Фонду належить діяти від імені Фонду без доручення, представляти його інтереси у відносинах з органами державної влади, юридичними та фізичними особами.

Разом з тим, пунктом 4.5.1 Статуту БФ «ОСОБА_3 і Радість» передбачено, що для забезпечення поточної діяльності Фонду призначається адміністративно-виконавчий орган Дирекція Фонду, на чолі з директором, повноваження якого визначаються Статутом, і підпорядковуються голові Правління Фонду.

Згідно із підпунктами «в», «є» пункту 4.3.6 Статуту БФ «ОСОБА_3 і Радість» голова Правління Фонду без довіреності діє від імені Фонду, представляє Фонд у відносинах з юридичними та фізичними особами в Україні та за кордоном. Виконує інші дії покладені на нього цим Статутом, рішеннями Загальних зборів, Наглядової ради, Правління Фонду.

Тобто, позивач, як голова Правління Фонду є одним із керівників організації отримувача гуманітарної допомоги.

Встановлено, що на підставі заяви голови (Правління) БФ «ОСОБА_3 і Радість» ОСОБА_2 від 07.06.2017 вх. № 397/10/13-70-77-02/65 щодо розміщення гуманітарного вантажу на складі гуманітарної допомоги ВМО «Скнилів» Львівської митниці ДФС, БФ «ОСОБА_3 і Радість» відповідно до статтей 201, 204 МК України надано дозвіл на розміщення товарів (одяг та взуття, швейна машинка, велосипеди (вагою брутто 1595 кг) на тимчасове зберігання під митним контролем на складі гуманітарної допомоги в строк до 04.09.2017.

07.06.2017 вказаний товар у присутності голови (Правління) БФ «ОСОБА_3 і радість» ОСОБА_2 розміщено на складі організації отримувача гуманітарної допомоги БФ «ОСОБА_3 і Радість» за адресою: Львівська обл., смт. Красне вул. Заводська, 16.

У формах ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання на складі гуманітарної допомоги вх. №№ 398/10/13-70-77-02/65, 399/10/ 13-70-77-02/65 від 07.06.2017, у графах: «з положеннями митного законодавства, що регламентують питання тимчасового зберігання товарів підприємством під митним контролем і відповідальності за порушення цих положень (статті 201 206, 437 441, 468 485 МК України) ознайомлений», де проставляється підпис уповноваженої особи, міститься підпис саме ОСОБА_2

12.09.2017 посадовими особами митного органу, у присутності ОСОБА_2, як керівника БФ «ОСОБА_3 і Радість», проведено огляд складу гуманітарної допомоги та наявності у ньому товарів ввезених згідно ДКД-ЕЕ № 209020/2017/101199 від 06.06.2017 та товаросупровідних документів на вищезазначений вантаж, у ході якого було виявлено нестачу частини товару, які перебували на тимчасовому зберіганні під митним контролем, про що складено акт за № 233 від того ж числа; позивач отримав копію акта з додатками.

На підставі акта перевірки та у звязку з виявленими порушеннями 15.09.2017 посадовою особою контролюючого органу складено протокол про порушення митних правил № 4827/20900/17.

У графі «Пояснення, зауваження особи, що притягується до відповідальності» цього протоколу позивач власноручно вказав: «Частину вантажу зі складу СГД мною видано без дозволу митного органу. Вину визнаю. Претензії до протоколу не маю».

За таких обставин справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ОСОБА_2 наділений достатніми керівними повноваженнями, які він використовував для розміщення та зберігання на складі БФ «ОСОБА_3 і радість» гуманітарного вантажу, частину якого, як він сам визнав, видав без дозволу митного органу.

Тому Львівська митниця ДФС правомірно притягнула ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 469 МК України, з накладенням штрафу у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, що підтверджується належними доказами.

Разом з тим, доводи ОСОБА_2 про протиправність постанови Львівської митниці ДФС не є достатніми для спростування протилежного, при тому, що ним не надано документів на підтвердження форс-мажорних обставин (аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб) і судом не встановлено існування таких обставин.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст.229, 271, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року в адміністративній справі № 440/1752/17 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_9
судді ОСОБА_10
ОСОБА_11