Справа № 200/19504/17(2-а/200/1326/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2018 року справа № 200/19504/17(2-а/200/1326/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.,

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року (суддя Женеску Е.В.) в адміністративній справі № 200/19504/17(2-а/200/1326/17) за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, про визнання протиправною відмови у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання здійснити перерахунок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрі у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням суми допомоги на оздоровлення на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017, зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, з включенням 1/12 частини суми допомоги на оздоровлення в розмірі 1466 грн. 67 коп. згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Скаржник зазначає, що допомога на оздоровлення не віднесена до суддівської винагороди та не може бути врахована при обчисленні розміру щомісячного довічного грошей: утримання судді.

Колегією суддів у відповідності до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено процесуальне правонаступництво Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами згідно статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 31 грудня 2014 року на підставі постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року у справі № 200/7683/15-а призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ. 20 вересня 2017 року позивачка звернулась до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Дніпрі із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 1/12 посадового окладу судді згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області № 7-277-с від 11.09.2017, 25 вересня 2017 року позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення із мотивуванням того, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено віднесення допомоги на оздоровлення до суддівської винагороди.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, її виплата передбачена спеціальним Законом, яким регулюється забезпечення суддів, вона виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, вона входить до структури заробітної плати і повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статтею 141 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно до статті 133 вказаного Закону «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України від 02 червня 2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного йому утримання.

Спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Застосування судом першої інстанції положень статті 2 Закону України «Про оплату праці» є помилковим, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах від 20 лютого 2012 року № 21-430а11 та від 06 листопада 2013 року № 21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, також не можуть бути враховані, оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу», а в даному випадку предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Посилання суду першої інстанції на положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом -Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Разом з тим, колегією суддів враховані висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20 березня 2018 року у справі № 736/964/17 (адміністративне провадження № К/9901/2271/18) згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється довічне грошове утримання судді у відставці.

Зважаючи на вище викладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволенні позову. Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права призвело до ухвалення незаконного рішення.

Відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни, є неправильне застосуванням норм матеріального права, внаслідок неправильного тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року в адміністративній справі №200/19504/17(2-а/200/1326/17) скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук