Справа № 333/6670/17
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6670/17
Провадження № 2-а/333/21/18
У Х В А Л А

24 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Довгаль А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Дмитрієвої М.М. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспекторів патрульної поліції другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантів поліції Калашнік Богдани Олександрівни, Супруна Сергія Івановича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та визнання бездіяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспекторів патрульної поліції другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантів поліції Калашнік Б.О., Супруна С.І., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та визнання бездіяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

13.04.2018 року через канцелярію суду ОСОБА_1 було подано заяву про відвід судді Дмитрієвої М.М. з тих підстав, що, на думку позивача, суддя є не збирається об'єктивно та всебічно розглядати справу, психологічно впливає на позивача, застосовуючи при цьому психологічний метод «вінегрет», не виконує вимоги, передбачені ст.ст. 171, 180 КАС України.

У судовому засіданні позивач підтримав своє заяву з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Малій О.М. проти відводу судді заперечував.

Відповідачі Калашнік Б.О. та Супрун С.І., будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилися, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Вирішуючи указану заяву, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Вивчивши доводи позивача, викладені в заяві про відвід судді, вислухавши думку представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України», Європейський суд вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположник свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладений в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду та суб'єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Враховуючи те, що подана позивачем заява про відвід судді не містить доказів на підтвердження доводів, викладених в ній, а, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, суд вважає даний відвід необґрунтованим.

Позивачем по даній справі відвід судді Дмитрієвій М.М. заявляється вже вдруге, однак з інших підстав, тому дана заява розглядається по суті.

Згідно з частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктом 8 частини 2 статті 236 КАС України передбачено право суду зупинити провадження до вирішення питання про відвід.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до вирішення питання щодо заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дмитрієвої М.М.

Керуючись статтями 31, 36, 40, 241, 242, 243 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованим відвід судді Дмитрієвій М.М., заявлений позивачем ОСОБА_1.

Зупинити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспекторів патрульної поліції другої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції лейтенантів поліції Калашнік Богдани Олександрівни, Супруна Сергія Івановича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та визнання бездіяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, до вирішення питання щодо заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дмитрієвої М.М.

Передати адміністративну справу № 333/6670/17 на автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід судді.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупиненні провадження подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва