Справа № 812/400/18
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/400/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання: Лященку А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Рубіжанський картонно-тарний комбінат до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 10.01.2018,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Рубіжанський картонно-тарний комбінат (далі позивач, ПАТ «РКТК») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 10.01.2018.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.01.2018 позивач отримав податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 10.01.2018 (далі - ППР), прийняте на підставі Акту № 95/28-10-50-16-06/01882551 від 05.12.2017, відповідно до якого збільшено суму грошового зобовязання за платежем Рентна плата за спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання води водних обєктів місцевого значення) код платежу 13020100 на суму 5 410 830,98 грн., яка складається з податкових зобовязань у сумі 4 328 664,78 грн. та застосуванні штрафної санкції у розмірі 1 082 166,20 грн.

Вказане нарахування здійснено на підставі Акту перевірки, яким згідно п.255.3., пп. 255.11.2 пп. 255.11.13, пп. 255.11.15 п. 255.11 статті 255 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено заниження рентної плати за спеціальне використання води, внаслідок забору води з 01.10.2016 до 11.01.2017 без отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Позивач, у відповідності до дозволів на спеціальне водокористування, є первинним водокористувачем, який здійснює забір поверхневої води із р. Сіверський Донець, а також забір підземних вод з артезіанських свердловин та скид зворотних вод у р. Сіверський Донець. Спеціальне водокористування Позивач здійснював у перевіряємому періоді на підставі Дозволу № Укр 21.4 Луг, наданого Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації 23.09.2013 року на термін з 01.10.2013 року до 01.10.2016 року.

Згідно статті 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII (далі - Закон № 1669), всі ліцензії та документи дозвільного характеру, видані субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», м. Рубіжне (Рубіжанська міська рада) знаходиться у переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Позивач до моменту закінчення строку дії існуючого Дозволу не звертався до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації за оформленням нового дозволу, вважаючи Дозвіл № Укр 21.4 Луг від 23.09.2013 таким, що подовжив свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Вважає безпідставними висновки щодо заниження суми рентної плати за спеціальне використання води у сумі 4 328 664,78 гри., та застосування штрафної санкції у розмірі 1 082 166,20 грн.

Позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заявлених вимог з таких підстав.

В порушення п.255.3, пп.255.11.2 пп.255.11.13, пп.225.11.15 статті 255 ПК України, встановлено заниження ПАТ «РКТК» рентної плати за спеціальне використання води за період проведення перевірки на суму 4 328 664,78 грн. внаслідок не оподаткування ПАТ «РКТК» у п'ятикратному розмірі обсягів фактично використаної води у період відсутності дозволу на спеціальне використання води, а саме: з 01.10.2016 по 11.01.2017.

Вважає, що ПАТ «РКТК» здійснював спеціальне водокористування у перевіряємому періоді на підставі Дозволу № Укр 21.4 Луг, який було видано Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації 23.09.2013 на термін з 01.10.2013 до 01.10.2016 та Дозволу на спеціальне водокористування № Укр 21.4 Луг, виданого Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації 12.01.2017 терміном дії до 12.01.2020.

У період з 01.10.2016 по 11.01.2017 ПАТ «РКТК» здійснювало фактичне використання води за відсутністю дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до статті 5 Закону № 1669 ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 15 частини 14 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі Закон № 2806) передбачено внесення відомостей до реєстру документів дозвільного характеру (Єдиного державного реєстру) про подовження строку своєї дії документів дозвільного характеру на період проведення антитерористичної операції.

Інформацію про внесення відомостей до реєстру документів дозвільного характеру (Єдиного державного реєстру) щодо подовження строку дії Дозволу на спеціальне водокористування № Укр 21.4 Луг від 23.09.2013 на період проведення антитерористичної операції, Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації не доведено.

Державна екологічна інспекція не є органом, якій відповідає за оформлення та видачу Дозволів на спеціальне водокористування. Органом, який здійснював видачу Дозволів на спеціальне водокористування у перевіряємому періоді на території Луганської області, був Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації.

Також, виходячи із переписки ПАТ «РКТК» із Департаментом екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації, відповідач вважає, що передбачається отримання підприємством нового дозволу на спеціальне водокористування у звязку з тим, що відповідач знаходиться на території Луганської області, де органи державної влади виконують свої функції в повному обсязі.

Статтею 10 Закону № 1669 передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції (як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України до спеціального водокористування відноситься забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір, води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами для задоволення питних потреб, а також для господарсько-побутових, промислових, сільськогосподарських та інших потреб на підставі дозволу та є платним.

Вважає, що обовязком ПАТ «РКТК», як первинного водокористувача це здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу, відповідно до пункту 9 статті 44 Водного кодексу України.

Позивачем не надано сертифікатів Торгово-промислової палати України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, що підтверджують настання обставин непереборної сили (форс - мажору).

Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не доведено про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме щодо отримання дозволу на спеціальне водокористування у визначені строки, тобто надання заявки на отримання дозволу не менш як за тридцять календарних днів до дня закінчення строку дії попереднього дозволу.

Згідно листа Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації від 31.10.2017 № 1512 позивач не звертався до Департаменту щодо подовження терміну дії Дозволу на спеціальне водокористування, а також про надання ПАТ «РКТК» розяснень щодо необхідності отримання позивачем відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Нарахування рентної плати за спеціальне використання води у пятикратному розмірі обсягів фактично використаної води у період відсутності дозволу на спеціальне використання води, а саме: з 01.10.2016 по 11.01.2017 вважає обґрунтованим.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 відкрито провадження у справі, вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (т.1 арк. спр. 1-2).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.2 арк. спр. 39).

Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства «Рубіжанський картонно-тарний комбінат», ідентифікаційний код 01882551 є: 93006, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Менделєєва, будинок 67 (т. 2 арк. спр. 43-45).

Позивач отримав дозвіл на спеціальне водокористування від 23.09.2013 за № Укр 21.4 Луг, яким були визначені умови спеціального водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування від 23.09.2013 за № Укр 21.4 Луг був виданий на термін з 01.10.2013 до 01.10.2016 (т.1 арк.спр. 218-220).

В подальшому, ПАТ «РКТК» був отриманий дозвіл на спеціальне водокористування від 12.01.2017 за № Укр 21.4 Луг, яким було надано право на спеціальне водокористування терміном до 12.01.2020 (т.1 арк.спр. 222-224).

Відповідно до листа від 23.10.2017 за № 54683/10/28-10-50-16-14 Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України у ході проведення планової документальної перевірки ПАТ «РКТК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.03.2017 встановлена відсутність у ПАТ «РКТК» дозволу на спеціальне водокористування у період з 01.10.2016 по 11.01.2017 та було витребувано інформацію від Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) (т.2 арк. спр. 7).

Водночас, із змісту листа Департаменту від 31.10.2017 № 1512 вбачається, що позивач не звертався до Департаменту щодо подовження терміну дії дозволу на спеціальне водокористування. Крім того, як зазначив Департамент, листом від 26.10.2016 № 6/8107 ПАТ «РКТК» повідомило Департамент що термін дії дозволу на спеціальне водокористування № Укр 21.4 Луг закінчився 01.10.2016, однак згідно статті 5 Закону 1669 підприємство продовжує працювати на підставі даного дозволу (т.2 арк.спр. 8).

Судом встановлено, що Департаментом були надані позивачу розяснення щодо подовження терміну дії дозволу на спеціальне водокористування від 09.11.2016 № 743 (т.2 арк.спр.11).

Згідно листа Торгово-промислової палати України від 01.02.2018 № 336/05-7.2 щодо надання інформації вбачається, що звернення субєктів господарської діяльності до Торгово-промислової палати України за отриманням сертифіката для засвідчення форс-мажорних обставин є правом, а не обовязком, але сертифікат є належним доказом засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереробної сили) відповідно до законодавства України (т.2 арк.спр.13).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що органом податкового контролю була проведена перевірка діяльності позивача, за результатами якої був складений Акт від 05.12.2017 за № 95/28-10-50-16-06/01882551 (далі Акт від 05.12.2017), на підставі якого Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС було винесено податкове повідомлення рішення від 10.01.2018 за № НОМЕР_1, згідно якого було встановлено порушення п.255.3, пп.255.11.2 пп.255.11.13, пп.255.11.15 п.255.11 статті 255 ПК України та збільшено суму грошового зобовязання за рентну плату за спеціальне використання води (крім збору за спеціальне використання води водних обєктів місцевого значення) у розмірі пять мільйонів чотириста десять тисяч вісімсот тридцять гривень 98 копійок, у тому числі: за податковими зобовязаннями 4328664,78 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 1082166,20 грн. (т.1 арк. спр.216).

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 48 Водного кодексу України (далі ВК України), спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування ( частина 1 статті 49 ВК України).

При цьому, згідно частини 2 статті 49 ВК України, дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Відповідно до статті 8 ПК України, якою визначено види податків та зборів, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До загальнодержавних податків, серед інших, належать: рентна плата (пп. 9.1.6. п. 9.1. статті 9 ПК України).

Згідно із статтею 251 ПК України, рентна плата складається, зокрема, з рентної плати за спеціальне використання води.

Відповідно до п. 255.1. статті 255 ПК України, платниками рентної плати за спеціальне використання води є: первинні водокористувачі - субєкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних обєктів.

Пунктом 255.11. статті 255 ПК України визначено порядок нарахування податкових зобовязань з рентної плати за спеціальне використання води.

Рентна плата обчислюється виходячи з фактичних обсягів використаної води (підземної, поверхневої) водних обєктів, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, лімітів використання води, ставок рентної плати та коефіцієнтів (пп. 255.11.2. п. 255.11. статті 255 ПК України).

Платники рентної плати подають одночасно з податковими деклараціями контролюючим органам копії дозволу на спеціальне водокористування, договору на поставку води та статистичної звітності про використання води, визначено пп. 255.11.19. п. 255.11. статті 255 ПК України.

При цьому, відповідно до п. 255.12. статті 255 ПК України, порядок подання декларацій, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначеного статтями 257 і 258 цього Кодексу.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04. 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

Статтею 5 Закону № 1669 встановлено, що ліцензії та документи дозвільного характеру, видані субєктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд вважає, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше, ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням КМУ від 02.12. 2015 р. № 1275-р визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 та від 05.11.2014 № 1079 та знову був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначено місто Рубіжне. При цьому знову в самому змісті цього розпорядження (№ 1275-р від 02.12.2015) прямо вказано, що воно прийняте на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем за результатами перевірки податкового, валютного та іншого законодавства встановлено заниження рентної плати за спеціальне використання води, внаслідок забору води з 01.10.2016 до 11.01.2017 без отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Разом з тим, відповідно до пп. 255.11.15 п. 255.11. статті 255 ПК України, за відсутності у водокористувача дозволу на спеціальне водокористування із встановленими в ньому лімітами використання води рентна плата справляється за весь обсяг використаної води, що підлягає оплаті як за понадлімітне використання.

Із аналізу зазначеної правової норми вбачається, що єдиною умовою для сплати рентної плати за весь обсяг використаної поди, що підлягає оплаті як за понадлімітне використання, є відсутність у такого водокористувача відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Як встановлено судом, дія дозволу на спеціальне водокористування від 23.09.2013 за № Укр 21.4 Луг виданого на термін з 01.10.2013 до 01.10.2016 є подовженою виходячи з наступного.

При проведенні перевірки та прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення відповідачем не були належним чином враховані положення Закону № 1669, розпорядження КМУ від 02.12.2015 № 1275-р та інших нормативно-правових актів, якими встановлені особливі умови здійснення субєктами господарювання діяльності на території проведення антитерористичної операції.

В результаті чого відповідачем як органом податкового контролю було всупереч чинному законодавству України встановлено заниження ПАТ «РКТК» рентної плати за спеціальне використання води за перевіряємий період, внаслідок не оподаткування ПАТ «РКТК» у пятикратному розмірі обсягів фактично використаної води у період відсутності дозволу на спеціальне використання води, а саме з 01.10.2016 по 11.01.2017 виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на час здійснення позивачем спеціального водокористування, а саме: з 01.10.2016 по 11.01.2017 ПАТ «РКТК» безпосередньо знаходилось на території проведення антитерористичної операції, що підтверджується законодавчо встановленими положеннями.

У свою чергу, оскільки позивач здійснював спеціальне водокористування на території, на якій згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 за № 1275-р здійснювалася антитерористична операція, дозвіл на спеціальне водокористування від 23.09.2013 № Укр 21.4 Луг в силу положень статті 5 Закону 1669 вважається таким, що подовжив свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пп. 21.1.1. п. 21.1 статті 21 ПК України, посадові та службові особи контролюючих органів зобовязані дотримуватись Конституції України та діяти виключено у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Отже, при проведенні перевірки та винесенні ППР, відповідач мав дотримуватись та враховувати положення спеціального законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Пунктом 56.21. статті 56 ПК України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Презумпція правомірності рішень платника податку є однією з основних засад податкового законодавства України, які закріплені статтею 4 ПК України.

Вказані положення Закону № 1669 не є податковою пільгою, що розповсюджується на позивача, не є правом позивача, реалізація якого залежить від дотримання певної процедури, а є спеціальною нормою закону, яка підлягає застосуванню за певних умов.

Щодо посилання представника відповідача як на підставу своїх заперечень про не доведення внесення відомостей стосовно подовження дії дозволу на спеціальне водокористування від 23.09.2013 № Укр 21.4 Луг до реєстру документів дозвільного характеру на період проведення антитерористичної операції, суд зазначає таке.

Пунктом 15 частини 14 статті 41 Закону № 2806 передбачено, що документи дозвільного характеру, видані субєктам господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, вважаються такими, що подовжили строк своєї дії на період проведення антитерористичної операції, про що дозвільні органи протягом трьох днів вносять відомості до реєстру документів дозвільного характеру".

Із аналізу змісту цієї статі вбачається, що нормами Закону № 2806 не покладено на субєктів господарювання обовязку щодо внесення відомостей до реєстру документів дозвільного характеру. Натомість, внесення до реєстру відповідних відомостей є виключним обовязком дозвільних органів, які наділені цими повноваженнями відповідно до законодавства України.

Статтею 41 Закону № 2806, яка визначає основні вимоги до порядку видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, анулювання документів дозвільного характеру, не покладено на субєктів господарювання обовязку стосовно повідомлення дозвільних органів про необхідність внесення змін чи доведення підстав для їх внесення.

Позивач як субєкт господарювання не мав ані законодавчо визначеного права, ані обовязку щодо внесення будь-яких відомостей до реєстру документів дозвільного характеру чи їх доведення. Водночас, відомості стосовно подовження дії дозволу на спеціальне водокористування від 23.09.2013 № Укр 21.4 Луг повинні були бути внесені дозвільним органом автоматично протягом трьох днів.

За приписами ст.10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Посилання представника відповідача на дану норму Закону є необґрунтованим, оскільки статтею 5 Закону №1669, яка має пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин. До того ж, сертифікат Торгово-промислової палати України потрібен для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, а ст. 5 Закону № 1669 передбачає не відповідальність, а подовження дії документів дозвільного характеру на період проведення антитерористичної операції.

Суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення діяв з порушенням вимог вище зазначених законів, а тому зазначене рішення підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжним дорученням від 14.02.2018 № 1499 позивачем сплачено судовий збір у сумі 81162,47 грн. (т.1 арк. спр.3).

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 81162,47 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Рубіжанський картонно-тарний комбінат до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 10.01.2018 - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби форми «Р» № НОМЕР_1 від 10.01.2018, яким Публічному акціонерному товариству «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Рентна плата за спеціальне використання води» на суму 5410830,98 грн (пять мільйонів чотириста десять тисяч вісімсот тридцять гривень 98 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження юридичної особи: 04119, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Дегтярівська, будинок 11 Г, ідентифікаційний код юридичної особи: 39440996) на користь Публічного акціонерного товариства «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» (місцезнаходження юридичної особи: 93010, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Менделєєва, будинок 67, ідентифікаційний код юридичної особи: 01882551) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 81162,47 грн (вісімдесят одна тисяча сто шістдесят дві гривні 47 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 20 квітня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1