Справа № 809/300/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. справа № 809/300/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області (далі третя особа) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.1-2).

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Верховної Ради України від 19 вересня 2013№ 604-VIIвідповідно до п.9 ст.126 Конституції України ОСОБА_1 звільнено з посади судді Верховинського районного суду у звязку з поданням заяви про відставку. 25.11.2013 року позивача відраховано зі складу Верховинського районного суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку та призначено щомісячне довічне грошове утримання судді. Позивач вважає, що посадовий оклад належить обраховувати з огляду на розмір, визначений в частині 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 за №2453-VІ, який має становити 10 мінімальних заробітних плат, а також враховуючи встановлений статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 за №1801-VIII у 2017 році місячний розмір мінімальної заробітної плати у сумі 3 200,00 гривень. В зв`язку з наведеним, на думку позивача, посадовий оклад судді місцевого суду, який не проходив кваліфікаційне оцінювання, має становити 32 000,00 гривень. 16.01.2017 року, 22.09.2017 року і 05.01.2018 року позивач звертався до відповідача про видачу довідки із врахуванням збільшення посадового окладу, однак відповідачем відмовлено у видачі довідок в зв`язку з тим, що суддям Верховинського районного суду Івано-Франківської області, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання відповідно до штатних розписів встановлено посадові оклади у розмірі 16 000 гривень.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 02.03.2018 року, в якому Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області проти заявлених позовних вимог заперечує з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.35-38). Зокрема, відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 за №1774-VIII яким встановлено, що базовий розмір посадового окладу судді визначається з врахуванням 1 600,00 гривень як розрахункова величина мінімальної заробітної плати. Вказав, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600,00 гривень. Таким чином, з урахуванням Законів України "Про судоустрій і статус суддів"в редакціях від 02.06.2016 за №1402-VIII, від 07.07.2010 за №2453-VІ, а також Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 за №1774-VIII, посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, з 1-го січня 2017 року становить 16 000,00 гривень як 10 розрахункових величина мінімальної заробітної плати по 1 600,00 гривень. Щодо посилань позивача на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справах №809/1685/17 від 11.01.2018 та № 809/1684/17 від 15.01.2018, вказав що вони є передчасними, оскільки такі не набрали законної сили та оскаржені у апеляційному порядку. Крім того, звернув увагу суду на правові висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 07.02.2018 у справі №825/933/17 (К/9901/112/17). В зв`язку з наведеним, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

13.03.2018 позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 57-60), а відповідачем 23.03.2018 надано заперечення (а.с. 62-64), де сторонами викладено свої пояснення, міркування та аргументи щодо обставин, наведених у вказаних заявах по суті.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області правом на подання пояснень щодо позову, у десятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористалася.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.

Постановою Верховної Ради України від 19.09.2013 року за 604-VII ОСОБА_1 звільнено з посади судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 25.11.2013 року за №17-ос/13 ОСОБА_1 відраховано зі складу Верховинського районного суду Івано-Франківської області з 25.11.2013 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Станом на момент розгляду даної справи ОСОБА_1 є суддею у відставці і йому призначено та здійснюється виплата довічного грошового утримання.

16.01.2017 року позивач, як суддя, який вийшов у відставку, звернувся до територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області із заявою про видачу довідки про розмір суддівської винагороди, працюючого на відповідній посаді судді із 01.12.2016 року та із 01.01.2017 року для перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці (а.с.15).

19.01.2017 року позивачу надано довідку про заробітну плату №27 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.12.2016 року, згідно якого посадовий оклад судді обчислено із суми мінімальної заробітної плати 1600 грн. Крім того, листом від 23.01.2017 року за №04/45/1387 позивача повідомлено, що станом на 01.01.2017 року посадовий оклад судді не змінювався (а.с.16).

22.09.2017 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2017 року з врахуванням посадового окладу суддів розмірі мінімальної заробітної плати 3200 грн. Крім того, просив надати довідку про заробітну плату за період з 01.11.2011 року по 01.11.2013 року для перерахунку пенсії по інвалідності згідно статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.17-18).

13.10.2017 року відповідачем надано довідку про заробітну плату за період з 01.11.2011 року по 01.11.2013 року, а також повідомлено про відсутність підстав для видачі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2017 року із розрахунку мінімальної заробітної плати у розмірі 3200 грн. (а.с.19).

04.01.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу довідки щодо розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді для перерахунку щомісячного довічного утримання станом на 01.01.2017 року з врахуванням посадового окладу судді в розмірі 3200 грн. та про видачу довідки про заробітну плату за період з 01.01.2016 року по 01.11.2011 року для перерахунку пенсії по інвалідності згідно статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.20).

31.01.2018 року відповідачем надано відповідь, згідно якої позивача повідомлено, що з січня 2017 року суддям місцевих судів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання відповідно до штатних розписів, встановлено посадові оклади у розмірі 16 000 грн., а також надано довідку №52 від 01.02.2018 року щодо розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді для перерахунку щомісячного довічного утримання станом на 01.01.2018 року і довідку №15 від 06.02.2018 року щодо заробітної плати за період з 01.01.2016 року по 31.10.2011 року (а.с.21-22).

Як встановлено судом, станом на 01.01.2018 року позивачу виплачувалась суддівська винагорода з розрахунку посадового окладу судді місцевого суду у розмірі 16 000,00 гривень, що підтверджується довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області від 01.02.2018 за №52.

Крім того, згідно довідки за №16/Т-15 від 06.02.2018 року, виданої Косівським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Івано-Франківської області, ОСОБА_1, нараховано і виплачено суддівську винагороду станом на 01.01.2017 року в загальному розмірі 33430,56 грн., в тому числі за січень 2017 року 33 430,56 грн., лютий 2017 року 33430,56 грн., за березень 2017 року 33 430,56 грн., за квітень 2017 року - 33430,56 грн., за травень 2017 року 33 430,56 грн., за червень 2017 року 33 430,56 грн., за липень 2017 року 33 430,56 грн., за серпень 2017 року 33430,56 грн., за вересень 2017 року 33 430,56 грн., станом на 01.10.2017 року в загальному розмірі 33 461,76 грн., в тому числі за жовтень 2017 року 33 431,76 грн., за листопад 2017 року 33 431,76 грн., за грудень 2017 року 33 431,56 грн., січень 2018 року 33 431,76 грн. (а.с.24-25).

Позивач не проходив кваліфікаційне оцінювання на предмет підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді чи відповідності займаній посаді судді, до набрання чинності Законом України від 02.06.2016 за №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", що передбачено підпунктом 4 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, пункту 22 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 за №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів". Дана обставина визнається і не заперечується сторонами по справі.

Вважаючи, що посадовий оклад судді місцевого суду, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, у розмірі 16 000,00 гривень не відповідає розміру, встановленому Законами України "Про судоустрій і статус суддів" в редакціях від 02.06.2016 за №1402-VIII, від 07.07.2010 за №2453-VІ, позивач звернулася із даним позовом до суду за захистом своїх прав на належну оплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Надання довідки про суддівську винагороду для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці передбачене Розділом III. "Документи, необхідні для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання" Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до ст.119 Бюджетного кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають:- бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет);- напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів;- бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Згідно з ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Приписами ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VІІ з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 грн.

Згідно з ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-19 з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1762 гривні.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" визначено, що розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 01.01.2018 складає 3723 грн.

Нормами ч.1 ст.135 Закону №1402 визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 22 Розділу 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 встановлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. 23 Розділу 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 рік, №№ 41-45, ст. 529; 2015 рік, №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Згідно з ч.3 ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Так, частиною 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (далі - Закон № 1774) встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що для визначання суддівської винагороди судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання слід застосовувати норми Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем у довідках про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, станом на 01.01.2017 та станом на 01.01.2018 зазначено 30400,00 грн, з них: 16000,00 грн., посадовий оклад, 12800,00 грн., надбавка за вислугу років (80%) та 1600.00 грн., доплати за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) (а.с.23).

Суд зауважує, що на підставі п.3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Закону №1774-VІІІ, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду про відмову у відкритті провадження у зразковій справі від 29.03.2018 у справі №806/855/18 (№Пз/9901/28/18) та у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №825/933/17 (К/9901/112/17), від 21.02.2018 у справі №802/1590/17-а (К/9901/717/17), від 12.03.2018 у справі №806/1738/17 (К/9901/5551/17), від 23.03.2018 у справі №808/9191/17 (К/9901/1494/17 808/919/17) і від 31.03.2018 у справі №825/1231/17 (К/9901/24076/18), відповідно до якої, видатки на оплату суддів, що не пройшли кваліфікаційне оцінювання, виходячи з посадового окладу 32 000,00 грн., не передбачені, відповідач не мав правових підстав для перерахунку та виплати суддівської винагороди позивачу поза межами видатків державного бюджету на його оплату праці.

З огляду на викладене, з 01.01.2017 та 01.01.2018 розмір посадового окладу судді районного суду, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, становить 16 000 грн.

Відтак, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області під час формування довідок про виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 та врахування посадового окладу у розмірі 16000 грн., діяло на підставі, в межах і в спосіб, що передбачені законами України.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене та те, що позивач не пройшов кваліфікаційне оцінювання, вимоги про включення у довідки про суддівську винагороду нових посадових окладів є необгрунтованим, а позовні вимоги ОСОБА_1, не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом встановлено правомірність видачі Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Івано-Франківської області довідок ОСОБА_1, якими визначено посадовий окладу судді місцевого загального суду, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання в розмірі 16 000 грн., суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області матеріальної шкоди (збитків) в сумі 393890,40 грн., недоодержаного щомісячного грошового утримання судді у відставці за період з 1 січня по 31 грудня 2017 року - не підлягає до задоволення.

Враховуючи вказане, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Будь-яких доказів про понесення інших судових витрат позивач суду не представив.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78700;

Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Івано-Франківській області (), місцезнаходження: вул.Грюнвальдська, 11, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область;

Косівське об`єднане Управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області (), місцезнаходження: вул.Незалежності, 26А, м.Косів, Івано-Франківська область.

Суддя Скільський І.І.