Справа № 344/2267/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2729/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.

судді Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора ПП роти №4 УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2018 року у справі № 344/2267/18 (суддя Татарінова О.А., рішення оголошено о 13:25, м.Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора ПП роти №4 УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

20.02.2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до інспектора ПП роти № 4 УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позов обгрунтовує тим, що 11.02.2018 року інспектором ПП роти № 4 УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 незаконно винесено постанову серії АР № 626382 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосованого щодо нього адміністративне стягнення у розмірі 255грн. Зазначає, що в зв'язку з появленням попереджувального маячка на його щиті приладів та для того, щоб запобігти можливості серйознішої несправності автомобіля, позивач, рухаючись по вул. Мазепи, помітив по праву руку автомобіль у який сідав інший громадянин. Позивач вирішив звернути вправо, дочекатися поки звільниться місце для паркування та включивши передачу заднього ходу, заїхати у вільне місце для паркування. Перевіряючи попередньо дзеркала заднього бачення, позивач помітив поліцейський патрульний автомобіль, який в той момент рухався попри нього по вулиці Мазепи. Після того як вони проїхали, та припаркувалися на перехресті з вулицею Бельведерська, вони вирушили до позивача. Без жодної спроби поцікавитися, що трапилося у позивача, патрульні вказали на те, що автомобіль позивача стоїть ближче ніж 10м. до пішохідного переходу. Позивач намагався пояснити, що тільки під'їхав, 10 м є, та якраз закінчував паркувати свій автомобіль в належному місці. Відповідач не виявив бажання слухати позивача для того, щоб якось йому допомогти. Відповідач не врахував обставин позивача і прийшов до помилкового висновку про вчинення адміністративного правопорушення, хоча позивач фактично не перебував і не планував перебувати в зоні пішохідного переходу і таким чином жодного адміністративного правопорушення не вчиняв. На підставі наведеного, просив постанову серії АР № 626382 від 11.02.2018 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2018 року адміністративний позов задоволено. Постанову серії АР № 626382 винесену 11.02.2018 року до інспектором ПП роти № 4 УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 гривень скасовано, а провадження по справі закрито.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КупАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 11.02.2018 року об 11 год. 49 хв. на вул. Мазепи в м. Івано-Франківську здійснив зупинку ближче 10 м від нерегульованого пішоходного переходу, чим порушив п. 15.9 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 15.9 «г» ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

З оглянутого колегією суддів відеозапису з нагрудного реєстратора інспектора поліції, який наявний у матеріалах справи (а.с.11), вбачається, що автомобіль позивача знаходиться менше ніж 10 метрів до пішохідного переходу чим порушує п. 15.9 ПДР. Позивач у своєму позові стверджує, що мав на меті припаркувати автомобіль з дотриманням ПДР, а також, що у нього поважна причина стоянки в недозволеному місці, а саме на щиті приладів загорівся попереджувальний маячок і для того, щоб запобігти можливості подальшої несправності автомобіля, припаркувався у вказаному місці. Разом з тим, на відео зафіксовано пояснення позивача про те, що він здійснив зупинку, щоб потрапити до магазину, який знаходиться у його власності.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неправильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні неналежну правову оцінку, а відтак подана апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, висновок суду першої інстанції по даній справі був зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до упереджено-хибного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст. 317 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ч.4 ст. 229, ст. 243, ст. 308, ст. 310, п.1 ч.2 ст. 315, п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора ПП роти №4 УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2018 року у справі № 344/2267/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5