Справа № 816/2020/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/2020/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Григорова А.М.

суддів: Старосуда М.І. , Подобайло З.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду, м. Полтава, від 16.01.2018, суддя Г.В. Костенко, , повний текст складено 24.01.18 по справі № 816/2020/17

за позовом ОСОБА_1

до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 треті особи Відділ у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області , Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2017 ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 (надалі державний реєстратор, відповідач), третя особа: Відділ у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 "Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру" від 26.10.2017 №РВ-017;

- зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 здійснити державну реєстрацію земельної ділянки, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення надано ОСОБА_1, загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області у Державному земельному кадастрі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

У підготовчому судовому засіданні (16.01.2018) представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить розглядати лише позовну вимогу про визнання протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 "Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру" від 26.10.2017 №РВ-017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що твердження державного кадастрового реєстратора про накладення частини земельної ділянки на землі водного фонду є безпідставними та спростовуються документами, приєднаними до проекту землеустрою, погодженого у встановленому порядку. Позивачем надано всі необхідні документи для внесення відомостей по земельній ділянці до Державного земельного кадастру, які підтверджують відсутність будь-яких обмежень щодо неї.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2018р. адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Піонерська, 26, с.Первомайське, Машівський район, Полтавська область) до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 (вул. Покровська, 16, смт. Решетилівка, Полтавська область, 38400), треті особи: Відділ у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 "Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру" від 26 жовтня 2017 року №РВ-017.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначають, що згідно Проекту роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса частина земельної ділянки накладається на землі водного фонду. Згідно ч.3 ст. 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства. В даному випадку погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства відсутнє. Зазначають, що згідно п.111 Постанови КМУ №1053 передбачено, що 111. Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку. Оскільки ряду згаданим вище обставинам справи судом першої інстанції вірна правова оцінка надана не була - спір розглянуто не в повному обсязі, що є порушенням принципу всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи, що в своїй сукупності і обумовило неправильне вирішення справи. Таким чином, оскаржуване рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 року у справі за №816/2020/17 є таким, що підлягає скасуванню, так як судом при його постановлені не дотримано законності, чого вимагає ст. 129 Конституції України та ст.242 КАС України. На підставі вищевикладеного просять скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 року по справі №816/2020/17 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Від позивача по справі, ОСОБА_1, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.03.2017 №2713-сг надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га пасовищ земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с.13).

Сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_3 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель запису, ненаданих у власність і користування сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області (а.с.60-102).

Державним кадастровим реєстратором Відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області розглянуто заяву позивача про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 19.10.2017, разом із доданими до неї документами, та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.10.2017 №РВ-017 (а.с. 207).

В якості підстав для відмови зазначено:

- невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: п. 111 Постанови КМУ 1051 ( відповідно до Проекту роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса частина земельної ділянки накладається на землі водного фонду, та частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України);

- невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: XSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу.

Відповідно до частини десятої статті 791 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно із частиною першою статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI визначено, що Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно із частиною восьмою статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Згідно з пунктом 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Пунктом 73 Порядку визначено, що державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Відповідно до пункту 74 Порядку державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.10.2017 №РВ-017 з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" та пункту 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: відповідно до Проекту роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса частина земельної ділянки накладається на землі водного фонду.

Проаналізувавши наявні картографічні матеріали, які є основою ведення Державного земельного кадастру, Державним кадастровим реєстратором встановлено, що частина земельної ділянки накладається на землі водного фонду.

На підтвердження вищезазначених доводів представником третьої особи в суді першої інстанції надано суду карту для огляду та копію Проекту роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса Решетилівського району Полтавської області для доручення до матеріалів справи (а.с. 221-235).

Оглянувши зазначену карту та дослідивши зміст проекту роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Енгельса Решетилівського району Полтавської області, суд встановив, що вказані матеріали не містять відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки, прив'язки до пунктів державної геодезичної мережі тощо, на підтвердження часткового накладення земельної ділянки, на яку претендує позивач, на землі водного фонду.

Відповідно до пункту 77 Порядку у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16;

2) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Згідно із пунктом 78 Порядку у протоколі проведення перевірки електронного документа зазначаються:

1) дата та номер протоколу;

2) реєстраційний номер заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) вид та назва документації із землеустрою та оцінки земель;

4) відомості про замовника документації із землеустрою, зазначені у підпункті 3 пункту 72 цього Порядку;

5) кадастровий номер (за наявності) та місцезнаходження земельної ділянки або дані про інший об'єкт Державного земельного кадастру, щодо якого вносяться відомості (зміни до них) згідно з відповідною заявою;

6) відомості про розробника документації із землеустрою та оцінки земель;

7) відомості про невідповідність даних електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку;

8) викопіювання з кадастрової карти (плану) відповідної адміністративно-територіальної одиниці з нанесенням на ньому контурів об'єктів перевірки;

9) прізвище та ініціали Державного кадастрового реєстратора, що провів перевірку електронного документа.

Протокол проведення перевірки підписується Державним кадастровим реєстратором та засвідчується його печаткою.

Отже, вказані відомості із протоколу проведення перевірки електронного документа дали б можливість встановити в чому полягають зауваження до валідності електронного документу та на яку земельну ділянку водного фонду накладається частина даної земельної ділянки.

Однак, до рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.10.2017 №РВ-017 Державним кадастровим реєстратором протокол проведення перевірки електронного документа не додано.

На вимогу суду першої інстанції копію протоколу проведення перевірки електронного документа відповідачем не надано.

Таким чином, рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.10.2017 №РВ-017 Державним кадастровим реєстратором прийнято не у спосіб, встановлений законом.

За викладених обставин рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 26.10.2017 №РВ-017 не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Апелянт в апеляційній скарзі не обґрунтовує та не надає достеменних доказів, з яких би вбачалось, що частина земельної ділянки позивача накладається на землі водного фонду. Враховуючи наведене, та те, що саме це було підставою відмови в державній реєстрації, дані обставини не можливо вважати доведеними. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 по справі № 816/2020/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6