Справа № 806/745/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Житомир справа № 806/745/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із позовом, в якому просить:

- визнати правомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не перерахунку та не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейський Національної поліції" від 11.11.2015 №988;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейський Національної поліції" від 11.11.2015 №988.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вказує, що у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення поліцейських на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 та Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії як колишнього працівника міліції.

Наголошує, що направив на адресу відповідача заяву про проведення перерахунку його пенсії, однак, відповідачем було надано відповідь №М-516 від 01.02.2018, в якій повідомлено, що перерахунок та виплата пенсій будуть проведені після прийняття відповідних законодавчих актів щодо перерахунку пенсії.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 провадження в адміністративній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17 (провадження №Пз/9901/8/18).

Ухвалою суду від 27.03.2018 поновлено провадження у справі.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України надіслав до відділу документального забезпечення суду відзив на адміністративний позов від 22.02.2018 відповідно до змісту яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку із безпідставністю (а.с. 28-30).

В прохальній частині відзиву представником відповідача заявлено клопотання щодо звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від сплати судових витрат.

Суд наголошує, що Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII (далі - Закон №2147-VIII), зокрема, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI та виключено пункти 18 - 20 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи вищевикладене, законодавчо встановлені підстави для звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від сплати судових витрат, зокрема, у випадку їх розподілу в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Щодо викладеного у прохальній частині відзиву клопотання про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду суд наголошує, що відповідачем в порушення положення ст. 166, 167 КАС України клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не викладено окремим письмовим документом із дотриманням вимог, визначених ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Представник відповідача до початку розгляду справи по суті оформлене належним чином та викладене окремим письмовим документом клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не подав. Із клопотанням про поновлення процесуального строку для подання клопотання про залишення позовної заяви без розгляду представник відповідача також не звертався.

Суд наголошує, що викладення у відзиві на адміністративний позов заяв та клопотань не передбачено чинними нормами процесуального законодавства та суперечить статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обізнаність представника суб'єкта владних повноважень із чинними нормами процесуального законодавства не є підставою для неналежного виконання стороною у справі своїх процесуальних обов'язків.

Суд також звертає увагу відповідача, що подальше недотримання суб'єктом владних повноважень норм процесуального законодавства при поданні відзиву на адміністративний позов, інших заяв та клопотань має наслідком застосування судом положень ч.2 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України в частині повернення таких заяв по суті справи та інших клопотань без розгляду.

Щодо надісланого позивачем заперечення на відзив від 02.03.2018 (а.с.35) суд зазначає наступне.

Пунктом другим частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Крім того, чинними нормами Кодексу адміністративного судочинства України для інших категорій справ також не передбачено можливості надіслання заперечення на відзив, оскільки належною заявою по суті спору є відповідь на відзив.

Враховуючи вищевикладене, надіслання позивачем заперечення на відзив у даній справі не відповідає чинним нормам Кодексу адміністративного судочинства України..

У відповідності до положень ч. 5 ст. 262, ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII.

Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області було виготовлено довідку №85/9400 від 06.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу, яку в подальшому було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. (а.с.18)

Встановлено та не заперечується сторонами, що позивач 23.01.2018 звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії. (а.с. 15-16).

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом вих. №М-516 від 01.02.2018 повідомило позивачу, що його звернення розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивачу роз'яснено, що перерахунок та виплата пенсій будуть проведені після прийняття Верховною Радою України відповідних законодавчих актів та здійснення внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перерахунку пенсії військовослужбовців з урахуванням оновленого грошового забезпечення (а.с. 17).

Не погоджуючись із відповіддю відповідача, вважаючи, що право на перерахунок пенсії не може бути обмежено будь-яким строком і не може ставитися у залежність від бюджетних призначень відповідача, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 46 Основного Закону проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №2262-XII).

У преамбулі Закону №2262-XII закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Перерахунок раніше призначених пенсій врегульовано ст. 63 Закону №2262-XII.

Частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців. Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 06.07.2016 по справі №2-а/638/70/15.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45)

Відповідно до п. 1 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Частиною третьою статті 63 Закону №2262-XII встановлено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 (далі - Постанова №988), яка набирала чинності з дня її опублікування (02.12.2015) та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), встановлено грошове забезпечення поліцейських.

Постановою Кабінету Міністрів від 18.11.2015 №947, чинною станом на 01.01.2016, внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 №268 та затверджено нові схеми посадових окладів керівних працівників та спеціалістів міжрегіонального та регіональних територіальних органів МВС та керівних працівників та спеціалістів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону №580-VIII визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Суд зазначає, що грошове забезпечення поліцейських, відповідно до Постанови №988, за своїми складовими є ідентичним складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що збільшення грошового забезпечення поліцейських є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача як колишнього працівника міліції.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1)

Відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом першим пункту четвертого Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 22.04.2014 у справі №21-484а13 та постанові від 13.07.2016 у справі №638/2700/14-а.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача в частині неможливості проведення перерахунку пенсії без прийняття змін до деяких законодавчих актів України та зазначає, що конституційні права позивача не можуть ставитися у залежність від ймовірної подальшої зміни норм пенсійного законодавства. Крім того, суд звертає увагу, що на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії існувала достатня та необхідна сукупність чинних нормативно-правових актів для проведення перерахунку пенсії позивачу, а тому доводи відповідача в даній частині є необґрунтованими та безпідставними.

Суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність виділених з Державного бюджету коштів як на причину невиконання покладеного на нього обов'язку по проведенню перерахунку та виплати пенсії, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для не перерахунку пенсії та відмови у її виплаті позивачу, а також жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на її перерахунок, що фактично є предметом спору у даній справі. Аналогічна правова позиція наведена в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 14.09.2017 у справі № К/800/30438/17 (№344/81/17), від 13.05.2017 у справі №К/800/8393/17 (№ 711/9316/16).

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Так, Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України", "Шевченко проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Суд не приймає доводів представника відповідача, викладених у відзиві на адміністративний позов в частині відсутності підстав для виплати пенсії позивачу, оскільки постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" передбачено здійснення виплати пенсії з 01.01.2019, так як виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія (ч.3 ст.52 Закону № 2262-ХІІ). Цією нормою не передбачено можливість сплати пенсії частинами в майбутньому та із застереженнями про наявність фінансування. Згідно з ч.3 ст.7 КАС України суд застосовує норму вищезазначеного Закону, який має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018.

Суд звертає увагу, що на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії існувала достатня та необхідна сукупність чинних нормативно-правових актів для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Крім того, видана позивачу довідка Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії як на момент звернення позивача до органів пенсійного фонду, так і на момент розгляду справи не є скасованою та не визнана недійсною у встановленим законом чи в судовому порядку, а тому доводи відповідача в даній частині є необґрунтованими та безпідставними.

Суд також звертає увагу відповідача, що посилання у відзиві на адміністративний позов на докази та обставини, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення суперечить ч.2 ст. 77 КАС України та не відповідає засадам адміністративного судочинства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при визначені терміну перерахунку пенсії необхідно врахувати правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 01.07.2014 у справі №21-244а14, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Згідно ч. 3 ст. 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що відповідачем протиправно не проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2016 на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від №85/9400 від 06.05.2017.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб'єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №85/9400 від 06.05.2017.

Покладення такого обов'язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов'язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Частиною першою статті 291 КАС України встановлено, що суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Відповідно до ч.3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2018 провадження в адміністративній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17 (провадження №Пз/9901/8/18).

Так, рішенням Верховного Суду від 15.02.2018 у зразковій справі № 820/6514/17 позовні вимоги задоволено.

Таким чином, правова позиція суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у рішенні Верховного Суду від 16.02.2018 у справі № 820/6514/17, які, відповідно до ч.3 ст. 291 КАС України враховані судом при розгляді даної типової справи.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність не проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.01.2016 на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №85/9400 від 06.05.2017, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно наявної у матеріалах справи квитанції від 12.02.2018, позивачем при зверненні із позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог та керуючись ч. 1 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача 704,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 250, 255, 258, 261-263, 291 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (Стара Гута, Баранівський район, Житомирська область, 12744. РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, Житомир, 10003. Код ) про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до грошового забезпечення, визначеного у довідці Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №85/9400 від 06.05.2017.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.Г. Попова

Повний текст рішення виготовлено: 24 квітня 2018 року.