Справа № 359/6551/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/6551/17 Суддя (судді) першої інстанції: Муранова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: судді-доповідача Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Першого заступника міського голови м. Бориспіль Корнійчука Миколи Петровича, Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про доступ до публічної інформації, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Першого заступника міського голови м. Бориспіль Корнійчука Миколи Петровича, Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про встановлення факту недостовірної, неточної інформації в листі №12-27-2213 від 02.06.2017 року та зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень в особі першого заступника міського голови м. Борисполя Корнійчука Миколи Петровича надати достовірну, точну інформацію щодо вжитих заходів та усунення причин та умов, що сприяють порушенню Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Правил утримання будинків та прибудинкових територій», викладених в окремій ухвалі Бориспільського міськрайонного суду від 03.05.2017 та утриматися від навмисного приховування або знищення інформації чи документів щодо прибудинкової території будинку АДРЕСА_1, послуги з утримання якої надаються КП «ЖРЕУ».

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначено, що відповідь яка оскаржується позивачем, є звітом на окрему ухвалу суду, яка виноситься у відповідності до ст. 166 КАС України і породжує відносини між судом і суб'єктом, відносно якого її було винесено, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перший заступник міського голови м. Бориспіль Корнійчука Миколи Петровича до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ч. 2 статті 2 Закону, цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

При цьому за змістом ч. 2 цієї статті публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Також за змістом ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Позивач, звертаючись до суду, посилався на вимоги ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23, Закону України «Про доступ до публічної інформації», які передбачають, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду; запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації. А також, на вимоги пунктів 5, 9 ч. 1 ст. 24 Закону, за змістом яких, відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації (п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону), навмисне приховування або знищення інформації чи документів (п. 9 ч. 1ст. 24 Закону).

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

За змістом ст.ст. 16, 20 Закону саме на розпорядників інформації покладені обов'язки надавати відповідь на доступ до публічної інформації та відповідальність з питань доступу до публічної інформації.

У силу ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Крім того, ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» безпосередньо передбачає право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції позов було пред'явлено до неналежного відповідача, оскільки розпорядником публічної інформації є саме виконавчий комітет Бориспільської міської ради, а не перший заступник міського голови Корнійчук Микола Петрович, який не є розпорядником такої інформації, а лише наділений правом підпису документів, які видає виконавчий орган органу місцевого самоврядування.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що 03 травня 2017 року Бориспільським міськрайонним судом за результатами розгляду адміністративної справи №359/9628/16-а за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Бориспільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Бориспільська міська рада Київської області, Комунальне підприємство «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління», фізична особа-підприємець ОСОБА_5, про визнання протиправною бездіяльності, було постановлено окрему ухвалу, за змістом якої Бориспільську міську раду та Виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області повідомлено про відсутність технічної документації щодо при будинкової території будинку АДРЕСА_1 для вжиття заходів та усунення причин та умов, що сприяють порушенню закону «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Правил утримання будинків та прибудинкових територій» (а.с.14-15).

02.06.2017 року на виконання окремої ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 03 травня 2017 року у справі №359/9628/16-а виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області було направлено лист за №12-27-2213 (а.с.6), яким судді Мурановій-Лесів І.В. повідомлено, що мешканцям будинку, зокрема позивача, доведено до відома, що 01.07.2015 року в Україні вступив в дію Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №416-VІІІ, та що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 цього Закону, прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на які розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (Орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Також зазначено, що внесені зміни до ст.42 Земельного кодексу України, та, що відповідно до вимог ЗК України та Закону України №416-VІІІ прибудинкова територія передається власникам квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку передається у власність на підставі землевпорядної документації, замовниками якої є управитель або об'єднання багатоквартирного будинку.

В листі також зазначено, що в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 ОСББ не зареєстроване, в зв'язку з чим виконавчим комітетом повідомлено мешканців будинку про доцільність самоорганізації, створення ОСББ або визначення управителя для подальшої розробки технічної документації на прибудинкову території.

Також повідомлено суду, що згідно планування територій житлової забудови, дитячі майданчики облаштовані на території, суміжній будинкам по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з урахуванням відстані від проїжджої частини, заїзду до даних житлових будинків з АДРЕСА_2.

В листі також повідомлено, що територія яку вимагають облаштувати під дитячий майданчик мешканці багатоквартирного будинку, знаходиться на відстані менш ніж на 3 м. від проїжджої частини АДРЕСА_2 та не менше 50 м. від АДРЕСА_1, яка є автомобільним шляхом міжнародного значення (М0-3) та має щільний автомобільний рух, а тому з урахуванням розташування даного багатоквартирного житлового будинку по відношенню до автомобільних шляхів, виходячи з правил п.6.6 ДБН Б.2.2-5:2011, можливість облаштування окремого дитячого майданчика на прибудинковій територій виключена (а.с.6).

Копія вищезазначеної відповіді була направлена в адресу позивача виконавчим комітетом Бориспільської міської ради з супровідним листом від 10.07.2017 №11-33-2747 (а.с.5) у відповідь, як зазначено в листі, на запит позивача на отримання публічної інформації від 05 липня 2017 року, копія якого також долучена до позовної заяви (а.с.16).

Так, в зазначеному запиті на отримання публічної інформації від 05.07.2017, адресованому розпоряднику інформації: виконавчому комітету Бориспільської міської ради, позивач просив надати інформацію: 1) чи вживались заходи для усунення причин та умов, що сприяють порушенню Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» та Правил утримання будинків та прибудинкових територій, викладені в окремій ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.05.2017; 2) чи повідомлявся Бориспільський міськрайонний суд про вжиті заходи (а.с.16).

26.07.2017 року позивач звернувся зі скаргою, на ім'я Бориспільського міського голови, посилаючись на вимоги ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зазначивши, що скаржиться на бездіяльність виконавчого комітету Бориспільської міської ради, а саме, що на його запит на отримання інформації у повідомленні від 02.06.2017 за №12-27-2213, адресованому суду, відсутній виклад обставин, якими виконавчий комітет повинен був вжити заходів для усунення причин та умов щодо відсутності технічної документації (проект землеустрою разом з планом земельної ділянки( щодо прибудинкової території будинку АДРЕСА_1, а також зазначив, що в повідомленні викладені обставини не підтверджуються доданими доказами (а.с.7).

На вказану скаргу, листом від 28.07.2017 за №3-4364 виконавчий комітет Бориспільської міської ради, посилаючись на вимоги ст.166 Кодексу адміністративного судочинства України, повідомив позивачу, що виконавчим комітетом у терміни, передбачені законом, повідомлено суд про всі заходи, які були вжиті на виконання окремої ухвали суду від 03 травня 2017 року у справі №359/9628/16-а та що надання будь-яких доказів на підтвердження виконання окремої ухвали суду не передбачено, а також звернуто увагу позивача, що законодавством не встановлено обов'язку інформувати позивача про заходи щодо виконання окремої ухвали суду, але позивачу направлено копію листа від 02.06.2017 №12-27-2213, зміст якого має задовольнити його прохання на отримання інформації (а.с.13).

Відповідно до вимог ч.1 ст.166 КАС України, в редакції, чинній на 03.05.2017 року (дату постановлення вищезазначеної окремої ухвали суду), було передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

З урахуванням вищенаведених вимог чинного законодавства, Виконавчий комітет Бориспільської міської ради повідомив Бориспільському міськрайонному суду про вжиті ним заходи на виконання окремої ухвали суду.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що викладена у листі виконавчого комітету за №12-27-2213 від 02.06.2017 року інформація про вжиті заходи на виконання окремої ухвали суду, є недостовірною, неточною, направлена на приховування або знищення інформації чи документів, матеріали справи не містять, а судом не встановлено.

Беручи до уваги, що вимоги адміністративного позову стосується зобов'язання вчинити певні дії неналежного відповідача, а також беручи до уваги, що в даному випадку не відбулось порушення прав позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 310, 312, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку