Справа № 2а-11893/10/1370
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, за участі Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова 13.12.2010 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу (за платежем податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів) в сумі 24610 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка під час першої державної реєстрації в Україні автомобіля Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 2000 р.в. не сплатила податок з власників транспортних засобів в сумі 24610 грн.

Ухвалою від 17.02.2011 суд залучив до участі у справі Управління ОСОБА_3 України у Львівській області як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору та витребував копії документів, на підставі яких проводилася реєстрація зазначеного вище автомобіля на відповідачку. На виконання вимог суду Управління ОСОБА_3 України у Львівській області надало копії матеріалів реєстраційної справи автомобіля марки Фольксваген, днз ВС7365АМ, 2000 р.в. (а.с.36-43).

Відповідачка позовні вимоги заперечує повністю, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачка наполягає, що вона ніколи не придбавала автомобіля закордоном, нікого на це не уповноважувала та не зверталася до органів Державтоінспекції про реєстрацію автомобіля Фольксваген (д.н.з. НОМЕР_1, 2000 р.в.). Якщо факт реєстрації дійсно має місце то це зроблено без її відома та згоди, відповідно відносно неї вчинено злочин, про що вона звернулася до прокуратури із відповідною заявою (а.с.19). Як повідомила відповідачка, її заява щодо підробки документів та незаконної реєстрації на її імя автомобіля, що їй не належить, з 2011 року розглядалася правоохоронними органами. На її численні звернення до правоохоронних органів з приводу надання інформації про її процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0001639 та про результати почеркознавчої експертизи по відібраних у неї 16.02.2011 взірцях почерку і підпису, від чергового слідчого отримала відповідь, що її процесуальний статус як сторони чи учасника кримінального провадження не визначено, а при перегляді матеріалів кримінального провадження не виявлено рішення про призначення почеркознавчої експертизи. ОСОБА_2 повторно подала заяву про призначення почеркознавчої експертизи. Однак, при перегляді відповідачкою разом із слідчим матеріалів кримінального провадження не виявлено оригіналу заяви від її імені про реєстрацію згаданого транспортного засобу, що вилучався його попередниками в реєстраційному органі МВС. На запит слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Регіональний сервісний центр у Львівській області повідомив про неможливість надання документів, на підставі яких транспортний засіб було зареєстровано і знято з обліку у звязку із знищенням архівних матеріалів. Відповідачка наполягає, що вона не придбавала автомобіля, нікого на це не уповноважувала, що підтверджується витягом з реєстру довіреностей. Сама вона фізично не могла придбати та ввезти автомобіль ззакордону, оскільки ніколи не мала паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Для повного та всебічного зясування всіх обставин справи, перевірки достовірності твердження відповідачки про неможливість придбати автомобіль закордоном з огляду на неможливість виїхати туди без відповідного паспорта суд витребував та отримав від Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області інформація про те, чи видавався ОСОБА_2 паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Провадження у справі тривалий час було зупинено, суд очікував на результати розслідування кримінального провадження та заяви ОСОБА_2 Ухвалою від 22.02.2018 суд поновив провадження у справі та на підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) замінив:

- первісного позивача, державну податкову інспекцію у Залізничному районі м. Львова, на процесуального правонаступника Залізничну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області (далі Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області);

- третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області, на процесуального правонаступника Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області.

Третя особа, Регіональний сервісний центр у Львівській області надіслала суду відзив, у вирішенні заявлених позовних вимог Залізничної ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області поклалась на розсуд суду.

Представники сторін в судовому засіданні 20.04.2018 підтримали кожен свою позицію, просили завершити розгляд справи.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи:

Львівський ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у Львівській області листом № 9/2074 від 31.08.2010 повідомив ДПА у Львівській області про те, що на громадянку ОСОБА_2 25.06.2009 року зареєстровано автомобіль марки Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1, 2000 р.в., обєм двигуна 2461 куб. см., проте сплата податку по вказаному автомобілю відсутня (а.с.5-6).

Контролюючий орган встановив, що кошти від ОСОБА_2 на суму 24610 грн. в рахунок сплати податку з власників транспортних засобів на казначейський рахунок бюджету не надходили (а.с.8).

Відповідачку запрошували прибути в ДПІ за місце проживання «по питанню першої реєстрації автомобіля в Україні у 2009 році» (а.с.9). Оскільки відповідачка до контролюючого органу не прибула, було прийнято рішення звернутися до суду про стягнення з неї заборгованості по податку з власників транспортних засобів в сумі 24610 грн. На підтвердження суми заборгованості надано розрахунок (а.с.7). ОСОБА_2 заперечує факт отримання такого запрошення.

Управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області на вимогу суду надало копію матеріалів реєстраційної справи (а.с. 36-43). В цих матеріалах є заява № 998 від 25.06.2009 з проханням виконати перевірку за усіма наявними електронними обліками Державтоінспекції та провести реєстрацію автомобіля марки Фольксваген Тransporter Т4 WV1ZZZ70ZYX р.в., заявником вказано «Резніченко Олена Богданівна» (а.с. 36). В заяві вказано, що її подано особисто, відсутні відмітки про те, що від імені заявника діє довірена особа. В графі «особистий підпис» міститься підпис, що, як стверджує відповідачка, їй не належить. Надала суду свій паспорт для звірки її підпису (а.с.89). Серед матеріалів реєстраційної справи є копія квитанції про сплату ОСОБА_2 до бюджету податку з власників транспортних засобів у сумі 24610 грн. (а.с. 43).

На підставі заяви № 998 від 25.06.2009 та доданих до неї матеріалів реєстраційний підрозділ Державтоінспекції 25.06.2009 провів першу реєстрацію в Україні автомобіля Фольксваген Тransporter Т4 WV1ZZZ70ZYX096157 з видачею на автомобіль державного номерного знаку ВС7365АМ (а.с. 36).

ОСОБА_2 стверджує, що дізналася про факт реєстрації автомобіля Фольксваген Тransporter Т4 WV1ZZZ70ZYX096157 на своє імя з позовної заяви органу державної податкової служби про стягнення з неї податкового боргу та одразу звернулася до правоохоронних органів із заявою про злочин (а.с.19).

Слідчий відділ прокуратури Львівської області листами від 16.02.2011, 05.04.2011, 11.06.2012 (а.с. 28,49,61) повідомив, що заяву ОСОБА_2 долучено до матеріалів кримінальної справи №181-0290, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України. Надалі заяву ОСОБА_2 про злочин було долучено до матеріалів кримінальної справи № 181-0311 (виділеної з кримінальної справи № 181-0290) для перевірки викладених в ній обставин та прийняття відповідного процесуального рішення за наслідками такої перевірки (а.с. 56). До прийняття правоохоронними органами процесуального рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 провадження у цій адміністративній справі було зупинено.

На стадії досудового розслідування кримінальної справи № 181-0311 було порушено кримінальну справу №181-0062 за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України, яку внесено до ЄРДР за №0001674 і яку розслідує слідчий відділ Залізничного районного відділу Львівського міського управління МВС України у Львівській області. Матеріали цього кримінального провадження обєднано з матеріалами іншого кримінального провадження №0001639. За час досудового розслідування слідчий кілька разів змінювався.

26.10.2017 слідчий Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 листом вих.№ оп-1/дп/38/02-17 (а.с. 80) на чергове звернення ОСОБА_2 про надання інформації про її процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0001639, надав відповідь та повідомив, що на даний час органами досудового розслідування в межах згаданого кримінального провадження не визначено її процесуальний статус як сторони чи учасника кримінального провадження. Також при перегляді матеріалів кримінального провадження не виявлено рішення про призначення почеркознавчої експертизи по відібраних у неї 16.02.2011 взірцях почерку і підпису. Для встановлення обставини про наявність висновку почеркознавчої експертизи по відібраних у ОСОБА_2 взірцях почерку і підпису, 30.11.2017 слідчий Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області звернувся до директора Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_5 з листом № 11801//38/02-2017 про надання інформації про те, чи скеровувались в період часу з 01.02.2011 по 01.07.2012 для виконання в рамках розслідування кримінальних справ № 181-0311, № 181-0062 постанови про призначення почеркознавчих експертиз по взірцях почерку та підпису відповідачки (а.с. 93).

Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз надіслав слідчому лист № 007793 від 04.12.2017 (а.с. 92), в якому повідомив, що у 2011 році в рамках кримінальної справи №181-0311 виконувалась серія судових почеркознавчих експертиз, що були призначені старшим слідчим Р.Сапуцьким. У 2012 році в рамках кримінальної справи № 181-0062 старшим слідчим Гелецьким В.І. була призначена лише одна почеркознавча експертиза. Наглядові провадження за 2011 рік знищені за минуванням пятирічного терміну зберігання. З наданої відповіді вбачається, що почеркознавча експертиза по взірцях підпису ОСОБА_2 не проводилась.

12.12.2017 відповідачка знову звернулась до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про призначення почеркознавчої експертизи в рамках розслідування кримінального провадження № 0001639 з метою встановлення факту підробки її підпису у заяві про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen» номер кузова НОМЕР_2. Однак, при перегляді відповідачкою разом із слідчим матеріалів кримінального провадження не виявлено оригіналу заяви про реєстрацію згаданого транспортного засобу (а.с. 93).

Листом № 11801/38/02-2017 від 30.11.2017 Територіальний сервісний центр №4641 Регіонального сервісного центру у Львівській області, на запит слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 15.12.2017 № 13991/38/02-2017, надав інформацію, що транспортний засіб Volkswagen (д.н.з. НОМЕР_3) 2000 року випуску 30.06.2009 знятий з обліку для реєстрації. Надати документи, на підставі яких цей транспортних засіб було зареєстровано і знято з обліку не видається можливим у звязку із знищенням архівних матеріалів (а.с. 94).

Суд також зясував, що вироками № 1-233/11 від 01.07.2013 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/33195653) та № 1/463/51/13 від 13.11.2013 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/35407558) начальника та заступника начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ОСОБА_3 України у Львівській області засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України (службова недбалість). Звинувачення ґрунтувалося в тому числі на тому, що протягом 2009-2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів у 235 випадках частково без сплати податку з власників транспортних засобів, що реєструються вперше в Україні, а у 1711 повністю, що потягло за собою ненадходження до місцевого бюджету податку з власників транспортних засобів на загальну суму 45578100 грн.

Місцеві податкові інспекції Львівської області впродовж 2009-2012 років подали до Львівського окружного адміністративного суду більше 1300 позовів про стягнення податкового боргу з фізичних осіб, що надалі визнавалися потерпілими в згаданих кримінальних провадженнях. Ці позови за змістом та доказовою базою є типовими та аналогічними до позову, що розглядається судом у цьому провадженні.

Кримінальне провадження № 0001639 (виділене справи, по якій вже постановлено описаний вище вирок) за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України, триває (а.с.108).

Суд вжив усіх можливих заходів для виявлення та збору доказів, що мають значення для встановлення обєктивної істини в цьому спорі, в тому числі шляхом витребування доказів з власної ініціативи, а також тривалий час очікував на результати кримінального розслідування. Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001639, до якого поміж сотень інших долучена також заява ОСОБА_2, триває вже сім років та є очевидно неефективним, суд вважає, що подальше очікування результатів цього розслідування немає сенсу, тому розглядає справу за наявними в ній доказами.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

До 01 січня 2011 року (станом на час виникнення спірних правовідносин) принципи побудови системи оподаткування, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників визначалися Законом України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року № 1251-XII (далі - Закон № 1251).

Згідно зі статтею 2 Закону № 1251 під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування. Одним із загальнодержавних податків відповідно до частини 1 статті 14 цього Закону є, зокрема, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-ХІІ (далі Закон № 1963, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування. Об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до статті 3 Закону № 1963 перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу. Податок з визначених цим Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Відповідно до частини першої, частини четвертої статті 5 Закону № 1963 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною шостою статті 5 Закону № 1963 встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Відповідно до частин пятої-восьмої статті 6, статті 7 Закону № 1963 сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

У разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини пятої статті 50 Бюджетного кодексу України (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин) податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету. Чинний Бюджетний кодекс України у частині пятій статті 45 містить норми такого ж змісту.

Відповідно до частини першої пункту 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, в редакції, чинній на час реєстрації зазначеного вище автомобіля, державна реєстрація транспортних засобів проводиться в т.ч. з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до частини четвертої пункту 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Крім того, пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Відповідно до вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні» для застосування посадовими особами органів державної податкової служби при оформленні матеріалів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, суб'єктами господарювання - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами (далі - суб'єкти господарювання) розроблено Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 № 327, чинного на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 1.3 Порядку за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка. Довідка - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Відповідно до пункту 1.3) статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (далі Закон № 2181, чинний на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону № 2181 у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункти 6.2.1, 6.2.3 статті 6 Закону № 2181).

Відносини, що виникають у процесі надіслання (вручення) податкових вимог платнику податків регулюються підпунктом 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 вказаного Закону.

Відповідно до підпункту 2.3.1. пункту 2.3 статті 2 Закону № 2181 органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу (далі - органи стягнення), є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:

З наведених вище норм Закону № 1963 та Порядку вбачається, що обовязок розрахувати суму податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується за ставками, встановленими цим Законом, покладається на особу - платника податку. Платником податку з власників транспортних засобів є особа, яка є власником транспортного засобу та звертається до компетентного державного органу про проведення державної реєстрації цього транспортного засобу. Отже, підставою для набуття правового статусу платника податку з власників транспортних засобів є юридично значимі (правомірні) дії, спрямовані на набуття відповідних прав та обовязків.

Платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які вперше реєструються в Україні, є юридичні та фізичні особи, які звертаються про їх реєстрацію.

Обовязковою передумовою прийняття посадовою особою відповідного державного органу рішення про першу реєстрацію в Україні транспортного засобу з присвоєнням державного номерного знака Закон визначає факт пред'явлення заявником оригіналу квитанції (платіжного доручення) про сплату податку. Відсутність документів про сплату податку є умовою, що є підставою для відмови у вчиненні реєстраційної дії.

Перша реєстрація автомобіля Фольксваген Т4 в Україні з присвоєнням д.н.з. НОМЕР_1 на імя ОСОБА_2 здійснена на підставі заяви № 998 від 25.06.2009. В цій заяві в графі «інспектор по огляду» зазначено прізвище та ініціали ОСОБА_6, засвідчено підписом з позначкою «перевірив». При цьому ОСОБА_2 заперечує факт придбання та особистого звернення до Львівського МРЕВ про реєстрацію цього автомобіля. ОСОБА_2 довела, що нікого на вчинення таких дій не уповноважувала, що підтверджується витягом з реєстру довіреностей (а.с. 71), а також не могла самостійно придбати і ввезти в Україну автомобіль, оскільки ніколи не мала паспорту для виїзду за кордон, що підтверджується відомостями єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами (а.с. 130).

Кримінальне провадження за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1, ч. 3 ст. 358 КК України, розслідування якого триває вже сім років та наразі є очевидно неефективним та безрезультатним.

Слідство спромоглося довести в судовому порядку лише факти службової недбалості керівника та заступника керівника реєстраційного органу суд визнав їх винними у службовій недбалості, що спричинила можливість злочинної діяльності невстановлених слідством осіб, внаслідок якої місцевий бюджет недоотримав 45578100 грн. податку з власників транспортних засобів (235 автомобілів зареєстровано з сплатою частини податку з власників транспортних засобів, що реєструються в Україні вперше, а 1711 без сплати такого податку). В цьому кримінальному провадженні слідство не прийнято жодного рішення по заяві ОСОБА_2 та не визначено її процесуальний статус, хоча вона зверталася до про це шість разів. Слідство також не призначило почеркознавчу експертизу по відібраних у неї ще в 2011 році взірцях почерку і підпису. Повторно призначити експертизу станом на дату розгляду цієї справи не видається можливим, оскільки оригінали реєстраційних документів, на підставі яких було зареєстровано транспортний засіб, знищено.

Позовні вимоги Залізничної ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області ґрунтуються на тому, що ОСОБА_2 як власник автомобіля при його першій державній реєстрації в Україні не сплатила податку з власників транспортних засобів. Натомість, оцінюючи пояснення відповідачки та долучені до матеріалів справи письмові докази в їх сукупності, а також враховуючи загальний контекст ситуації (реєстрацію в 2009-2010 роках в Львові 1711 автомобілів без сплати податку на підставі підроблених документів невстановленими слідством особами), суд вважає, що державна реєстрація на відповідачку автомобіля Фольксваген Тransporter Т4 (д.н.з. НОМЕР_1) 2000 р.в. проведена протиправно. Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 в контексті спірних правовідносин не може вважатися платником податку за першу реєстрацію в Україні автомобіля Фольксваген Т4 (д.н.з. НОМЕР_1) 2000 р.в. в розумінні статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», відтак у неї не виникло обовязку по сплаті податку в сумі 24610 грн.

Суд також повинен дати належну оцінку таким обставинам:

- чи дотримався податковий орган визначених законом процедур контролю та перевірки платників податків?;

- чи визначав і узгоджував у встановленому законом порядку податкове зобовязання відповідача?;

- чи вжив передбачених законом заходів (надіслання боржнику податкових вимог), що передують зверненню до суду про стягнення податкового боргу?

Суд констатує, що податковий орган не надав належних доказів проведення перевірки відповідачки на предмет дотримання нею податкового законодавства щодо сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (напр. акт перевірки), а також доказів визначення суми податкового зобовязання шляхом надіслання відповідачці податкового повідомлення-рішення.

Суд також звертає увагу, що право на стягнення податкового боргу контролюючого органу станом на дату виникнення спірних правовідносин виникало після надіслання (вручення) контролюючим органом платнику податків (відповідачу) першої та другої податкових вимог. Обставини, з настанням яких податкова вимога вважається надісланою (врученою) особі, були визначені у підпункті 6.2.4 пункті 6.2 статті 6 даного Закону № 2181. Отже, після настання зазначених у підпункті 6.2.4 пункті 6.2 статті 6 Закону обставин виникає право на звернення контролюючого органу із позовом про стягнення податкового боргу. Позивач не надав суду доказів скерування відповідачці податкових вимог.

Такі дії (бездіяльність) податкового органу унеможливили використання платником податків встановлених законом способів захисту своїх прав шляхом оскарження в адміністративному/судовому порядку податкових повідомлень-рішень чи податкових вимог.

Підсумовуючи свої висновки, суд зазначає, що податковий орган звернувся до суду про стягнення з відповідачки суми, яка не має статусу податкового боргу. Суд констатує, що податковий орган не довів не лише факту узгодження податкового боргу в сумі 24610 грн., а й не підтвердив належними доказами правильності визначення податкового зобовязання на таку суму.

Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, висловленій в постанові від 23.01.2018 № К/9901/3141/18 (2а-6598/11/1370) за наслідками розгляду касаційної скарги податкового органу на рішення суду в аналогічній справі.

Отже, позовні вимоги податкового органу є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 126, 139, 205, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в задоволенні позову повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 23.04.2018.

Суддя Москаль Р.М.