Справа № 531/310/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Лизенко І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 р. Справа № 531/310/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Ральченка І.М.,

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 20.11.2017, по справі № 531/310/17

за позовом ОСОБА_2

до Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та відмови у здійсненні перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Карлівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області щодо не нарахування та відмови у здійсненні перерахунку пенсії у відповідності до ст.ст. 51, 55, 56, 57, 59, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 24 листопада 2016 року; зобов'язати Карлівське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з середньомісячного заробітку за квітень 1986 року, що визначений із мінімальної заробітної плати в народному господарстві СРСР за 1986 рік в розмірі 70 карбованців, за виконання службових обов'язків на території радіоактивного забруднення, із застосуванням встановленого усередненого показника середньої заробітної плати за 2015 рік - 2960,62 грн. і нарахуванням додаткової пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з 24 листопада 2016 року та провести відповідні виплати з урахуванням отриманих сум; зобов'язати Карлівське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області нараховувати мені основну та додаткову пенсії відповідно до ст.ст. 51, 55, 56, 57, 59, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» й надалі при нарахуванні пенсії.

Постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 20.11.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв'язку з чим, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 18.04.1994 року.

06.02.2017 року позивач звернувся до Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

16.02.2017 року Карлівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області листом № 05/ж-02 надано відповідь, у якій роз'яснено порядок нарахування пенсії, про яку він просив у своїй заяві та необхідні для цього документи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача до пенсійного органу було здійснено шляхом подання заяви у довільній формі, у зв'язку з чим відповідачем була надана відповідь в порядку розгляду звернень громадян на підставі Закону України «Про звернення громадян», з огляду на що рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 не приймалось.

Колегія суддів із такими висновками суду першої інстанції не погоджується та зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

У відповідності до п.4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Так, позивачем здійснено звернення до Карлівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області із відповідною заявою про перерахунок розміру основної та додаткової пенсії, призначеної відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 06.02.2017 року.

У свою чергу, пенсійний орган 16.02.2017 року в межах десятиденного строку, передбаченого до п.4.3 зазначеного вище Порядку, надав позивачу відповідь, із якої вбачається, що відмовляючи у перерахунку позивачу пенсії, відповідач виходив саме з відсутності правових підстав його проведення.

При цьому, посилань на невідповідність встановленій формі заяви відповідачем не вказано ні у відповіді від 16.02.2017 року, ні в подальшому під час судового розгляду справи, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2, відповідач посилався виключно на положення законодавства, що визначають матеріальну сторону регулювання пенсійного забезпечення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з огляду на невідповідність поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії встановленій формі.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 щодо зобов'язання Карлівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок основної пенсії згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з середньомісячного заробітку за квітень 1986 року, що визначений із мінімальної заробітної плати в народному господарстві СРСР за 1986 рік в розмірі 70 карбованців, за виконання службових обов'язків на території радіоактивного забруднення, із застосуванням встановленого усередненого показника середньої заробітної плати за 2015 рік - 2960,62 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» і цього Закону.

Карлівським об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в Полтавській області відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку розміру основної пенсії з посиланням на те, що пенсія виплачується у правильному розмірі відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до ст. 57 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст. 57 Закону № 796-ХІІ, особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв Постанову № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 2 цієї Постанови зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно п. 1 Порядку № 1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54 і 57 Закону №796-ХІІ. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990р.р., у розмірі відшкодування збитків.

У відповідності до п.п. 4 п. 3 Порядку №1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до п. 7 Порядку №1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до п. 8 Порядку №1210 в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

Згідно п. 10 Порядку № 1210 призначення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу за межами зони відчуження, провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На підставі п. 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Таким чином, підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження при призначенні або перерахунку пенсії є первинні документи про нарахування такої заробітної плати та фактичної тривалості роботи безпосередньо в зоні відчуження. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємствами відповідно до первинних документів про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за нормативними документами того часу.

З огляду на зазначені норми, колегія суддів вказує на те, що підставою для перерахунку пенсії відповідно до положень ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є довідка, видана підприємством, де працювала особа, а підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місця її виконання.

Надана позивачем архівна довідка № 287 від 05.04.2016 року містить інформацію щодо участі ОСОБА_2 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року, 08.05.1986 року по 13.05.1986 року, 08.07.1986 року по 17.07.1986 року, 05.08.1986 року по 04.11.1986 року, із визначенням місця несення служби - с. Рудня Вересня, м. Прип'ять.

Відомостей стосовно розміру заробітку за роботу на територіях радіоактивного забруднення зазначена довідка не містить.

Інших документів стосовно підтвердження розміру заробітку ні при зверненні до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, ні при зверненні до суду із даним адміністративним позовом ОСОБА_2 не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині та зобов'язання Карлівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області при обчисленні розміру пенсії позивача відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки розрахунок пенсії, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час перебування в зоні відчуження, на теперішній час законодавством не передбачений, у той же час підстави для визначення розміру пенсії позивача виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, у пенсійного органу відсутні у зв'язку з ненаданням позивачем відповідної документації.

Таким чином, пенсія позивача правомірно обчислена відповідно до ст. 51, ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 щодо нарахування додаткової пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Так дійсно, положеннями ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року) було визначено, що особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Однак, у відповідності до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-ІІІ, що набрав чинність з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На теперішній час, згідно з ч. 1 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

До того ж, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIII передбачено, що норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, з 01.01.2015 року визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Як роз'яснено в п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 95, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України та п. 2 ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Так, відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 (зі змінами, внесеними відповідно постановами Кабінету Міністрів України № 112 від 25.03.2014 року, № 851 від 15.11.2017 року) «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується особам, що належать до категорії 2 у розмірі 170,82 гривні.

Згідно з положеннями п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що на теперішній час особам, віднесеним до 2 категорії, встановлено розмір додаткової пенсії у фіксованому розмірі, а не у відсотковому відношенні.

Отже, оскільки позивачу розмір додаткової пенсії обчислений, виходячи із 170,82 грн., колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову в частині нарахування ОСОБА_2 додаткової пенсії як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, колегія суддів, приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 з інших підстав.

Керуючись ст. 243, 250, 311 , 315, 317 , 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 20.11.2017 по справі № 531/310/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України..

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов