Справа № 800/482/17
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 800/482/17

Провадження № 11-267заі18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого Князєва В.С.,

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Ткачука О.С., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Буц Т.А.,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача Гуцала Д.С.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Президента України Порошенка ПетраОлексійовича про скасування розпорядження та поновлення на роботі

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (колегія суддів у складі Шипуліної Т.М., БившевоїЛ.І., Васильєвої І.А., Пасічник С.С., Ханової Р.Ф.),

УСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом, у якому просив скасувати Розпорядження Президента України Порошенка П.О. від 7 жовтня 2017 року №188/2017-рп «Про звільнення ОСОБА_3 з посади голови Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області» та поновити його на згаданій у цьому Розпорядженні посаді.

На підставі підпункту 5 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 9 січня 2018 року прийняв справу до свого провадження.

Ухвалою від 20 лютого 2018 року цей суд залишив без розгляду позов ОСОБА_3 на підставі частини п'ятої статті 205 КАС у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без повідомлення суду причин неявки та неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності.

7 березня 2018 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу Верховного Суду, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 посилається на те, що про призначення судового засідання на 20 лютого 2018 року його не було повідомлено в установленому статтями 124, 126 КАС порядку, однак суд відповідно до вимог статті 205 цього Кодексу не відклав розгляду справи та безпідставно вказав на повторне неприбуття позивача в судове засідання без поважних причин.

Скаржник також посилається на те, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права полягає в незупиненні провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 236 КАС через неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи (№ П/816/2077/17).

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_3, посилаючись на дотримання судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали положень статей 126, 205 та 240 КАС.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення її учасників, і перевіривши наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 124 КАС судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення -учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси -шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси -шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Вручення повістки у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси за правилами статті 126 КАС здійснюється під розписку. Особа, яка вручає повістку, зобов'язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що після призначення Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду ухвалою від 9 січня 2018 року справи за позовом ОСОБА_3 до розгляду на 5 лютого 2018 року о 10 годині цей суд 10 січня 2018 року направив, зокрема, позивачу за вказаною ним у позові адресою для листування відповідну повістку про виклик.

Повістку направлено рекомендованим листом, про отримання якого свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом адресата.

22 січня 2018 року позивач надіслав суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення адміністративної справи № 816/2077/17 за його позовом до Комісії з питань вищого корпусу державної служби про визнання протиправними дій щодо внесення Президенту України пропозиції за наслідками дисциплінарного провадження відносно голови Карлівської районної державної адміністрації ОСОБА_3 та скасування відповідного рішення.

Згідно з протоколом судового засідання від 5 лютого 2018 року ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим судом ухвалено відкласти розгляд справи на 20 лютого 2018 року.

5 лютого 2018 року Верховний Суд рекомендованим листом з позначкою «судова повістка» направив позивачу за вказаною ним адресою для листування повістку про виклик у судове засідання на 20 лютого 2018 року о 14 годині разом з копією заперечень відповідача на клопотання про зупинення провадження у справі.

Це поштове відправлення (№ 410), як убачається з наданої позивачем у судовому засіданні довідки за підписом начальника Центрального відділення поштового зв'язку м. Карлівка, не було вручено адресату під час доставки через його відсутність, у зв'язку із чим у поштовій скринці адресата залишено повідомлення форми 22 щодо необхідності отримання рекомендованого відправлення. 13 лютого 2018 року це відправлення повернуто відділенням поштового зв'язку до суду з відміткою «за незапитом».

Тобто поштове відправлення з повісткою не вручене ОСОБА_3 з причин, незалежних від суду, який у встановленому процесуальним законом порядку вчинив необхідні дії, спрямовані на повідомлення учасників процесу про дату, час і місце розгляду справи, адже отримання рекомендованих листів адресатом є поза межами судового контролю. Обов'язок суду «повідомити» полягає в тому, щоб інформувати учасника про судове засідання, а не забезпечити його участь.

За наведеної обставини в розумінні частини одинадцятої статті 126 КАС слід вважати, що таку повістку про виклик в судове засідання на 20 лютого 2018 року о 14 годині вручено позивачу належним чином.

Згідно з протоколом судового засідання від 20 лютого 2018 року в судове засідання з'явився представник відповідача, позивач -не з'явився.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 КАС. Так, частиною п'ятою цієї статті передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 4 частини першої статті 240 КАС правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Згідно із частиною першою статті 45 КАС учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 131 КАС встановлено, що учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Матеріали справи не містять поданого на виконання вимог цієї норми повідомлення від позивача про неможливість прибуття в судове засідання 5 та 20 лютого 2018 року з поважних причин, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення її розгляду.

У розумінні КАС позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Таким чином, за матеріалами справи встановлено, що позивач був належним чином повідомлений судом про призначення судового засідання як на 5, так і на 20 лютого 2018 року, двічі (повторно після відкладення розгляду справи) не прибув у судове засідання без повідомлення поважних причин неявки та заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування визначеного частиною п'ятою статті 205 та пунктом 4 частини першої статті 240 КАС правового наслідку неявки позивача в судове засідання - залишення позову без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду також не бере до уваги посилання ОСОБА_3 на порушення судом першої інстанції статті 236 КАС, оскільки, зважаючи на висновки цього суду щодо наявності передумов про залишення позову без розгляду, що виключало подальше провадження у справі, у суду не було підстав для вирішення клопотання позивача про зупинення такого провадження.

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції від 20 лютого 2018 року постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі міркування та твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.

Керуючись статтями 243, 250, 266, 308, 312, 315, 316, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

У повному обсязі постанову складено 16 квітня 2018 року.

Головуючий В.С. Князєв
Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: Н.О. Антонюк Н.П. Лященко
С.В. БакулінаЛ.І. Рогач
В.В. БританчукІ.В. Саприкіна
Д.А. ГудимаО.М. Ситнік
В.І. ДанішевськаО.С. Ткачук
О.С. ЗолотніковВ.Ю. Уркевич
О.Р. КібенкоО.Г. Яновська
Л.М. Лобойко