Справа № 803/391/18
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року ЛуцькСправа № 803/391/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Луцьке ОУПФ України Волинської області, відповідач) про визнання протиправною відмови відповідача у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з врахуванням про нараховану та виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення у липні 2016 року; зобовязання відповідача здійснити перерахунок довічного грошового утримання з урахуванням отриманої у липні 2016 року матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 950,00 грн.; зобовязання відповідача здійснити зазначений перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з моменту звернення за призначенням щомісячного грошового утримання з 20 вересня 2016 року.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року провадження у справі було відкрито та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Згідно з приписами Закону України «Про судоустрій та статус суддів», розмір щомісячного грошового утримання судді становить 80 відсотків грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 відсотки.

Відповідно до частини другої статті 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Стаття 134 наведеного Закону визначає, що суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. При цьому виплата сум грошової допомоги включається в оподатковуваний дохід.

Частиною першою статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З довідки, виданої апеляційним судом Волинської області 09 лютого 2018 року за № 9.40/17, вбачається, що в липні 2016 року позивачу було нараховано і виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу 15 950,00 грн. відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Із цієї суми судом було утримано єдиний соціальний внесок у розмірі 22 відсотки від нарахованої суми згідно з Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», що є підставою врахування зазначеної суми при визначені розміру щомісячного грошового утримання.

Відтак, позивач вважає, що відмовляючи йому у перерахунку довічного грошового утримання з врахуванням виплаченої позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства України.

Відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовом не погоджується та обґрунтовує свою позицію наступним.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому ОУПФ України Волинської області з 15 вересня 2016 року призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З 01 грудня 2016 року відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2017 року по справі № 161/2893/17 було проведено перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді в розмірі 90% грошового утримання судді із суми 29 920,00 грн. без обмеження граничного розміру, із врахуванням виплачених сум. Розмір грошового утримання після перерахунку склав 26 938,00 грн. та обчислений згідно довідки № 156 від 06 грудня 2016 року виданої Апеляційним судом Волинської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у 2016 році, в сумі 29 920,00 грн. у тому числі: 17 600,00 грн. посадовий оклад; 12 320,00 грн. доплата за вислугу років.

Згідно із статтею 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям надається щорічна відпустка з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення, у розмірі посадового окладу.

Частинами першою, другою статті 135 цього ж Закону передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Допомога на оздоровлення не є складовою суддівської винагороди і для її включення до складу заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці немає підстав, оскільки Постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25 січня 2008 року «Про затвердження Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» передбачено розділом 3 частиною першою довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Даною довідкою передбачена суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці у тому числі: посадовий оклад; доплата за вислугу років; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді; доплата за науковий ступінь; доплата за роботу, що передбачає доступ додержавної таємниці; щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Інших виплат, таких як допомога на оздоровлення не передбачено.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VIII «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 9 частини пятої статті 126 Конституції України у звязку із поданням заяви про відставку звільнено позивача ОСОБА_1 з посади судді.

Наказом голови Апеляційного суду Волинської області від 15 вересня 2016 року № 9.7/15 ОСОБА_1 відраховано зі штату суду з 15 вересня 2016 року.

20 вересня 2016 року позивач подав до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку пакет документів для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, у тому числі документи про стаж роботи на посаді судді та довідку про суддівську винагороду, передбачені Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (далі Порядок № 3-1).

09 лютого 2018 року позивач звернувся із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з часу його призначення, оскільки при його призначенні не була врахована матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі 15 950,00 грн., виплачена у липні 2016 року.

Листом від 23 лютого 2018 № 80/Б-01 Луцьке ОПФУ повідомило про відсутність законних підстав для проведення перерахунку, оскільки довідка Апеляційного суду Волинської області № 9.40/17 від 09 лютого 2018 року містить інформацію про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за вересень 2016 року, тобто за період, який не ввійшов до загального розрахунку довічного грошового утримання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Позивач був призначений на посаду судді в період дії Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів», яким регулювалися відносини, повязані з оплатою праці суддів.

Згідно із частиною четвертою статті 43 Закону № 2862-XII судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Разом з тим, визначений Законом № 2862-ХІІ порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання суддів було змінено у звязку із набранням чинності Законом України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини третьої статті 138 Закону № 2453-VІ, чинній до 01 жовтня 2011 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до частини третьої статті 138 Закону № 2453-VІ та передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, зокрема, частину третю статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону № 3668-VI, визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до статті 152 Конституції України - нормативно-правові акти, які визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 03 червня 2013 року втратила чинність частина третя статті 138 Закону № 2453-VІ в редакції до внесення змін Законом № 3668-VI, якою було передбачено виплату щомісячного довічного грошового утримання, з якого було сплачено страхові внески.

Як вбачається з вищенаведеного, станом на момент виходу позивача у відставку чинною була норма, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Так, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Крім того, 02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

За правилами частини першої статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (частина друга статті 135 Закону № 1402-VIII).

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо повязаний із розміром суддівської винагороди.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, тому суд вважає, що орган пенсійного фонду правомірно відмовив позивачу у врахуванні її при обчислені щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів правомірність дій щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, а томі в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер