Справа № 805/516/18-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року справа №805/516/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдара А.В., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року (повний текст складено 26 лютого 2018 року в м. Слов'янськ) у справі № 805/516/18-а (суддя І інстанції - Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області № 342/р-22-01-01 від 09.01.2018 року про відмову в виплаті належних ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії, які залишилися після смерті ОСОБА_2, допомоги як "дитині війни", а також на пенсію, що залишилась після смерті ОСОБА_3 та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у грудні 2017 року ОСОБА_1 надала до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 року із вимогою про його виконання, оскільки зазначеним рішенням було визнано її право власності на пенсію та нараховану суму надбавки як "Діти війни", що знаходиться в управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області на померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3

09 січня 2018 року за № 342/р-22-01-01 позивач отримала відповідь Відповідача стосовно виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області у зв'язку з тим, що оскільки рішення від 26.10.2017 року в резолютивній частині не містить вимог щодо зобов'язання управління ПФУ у м. Краматорську Донецької області вчиняти будь-які дії, тому відсутня підстава для виплати недоотриманих пенсій за померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Тією ж відповіддю від 09.01.2018 року УПФУ надало ОСОБА_1 інформацію про те, що ним було направлено реєстр - запитання від 11.01.2018 року № 470/03 до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно цього питання.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року у справі № 805/516/18-а у задоволенні позову - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржене рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 року було визнано право власності ОСОБА_1 на все майно, що належало за життя померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Через неправомірні дії пенсійного органу, позивач вважає, що не може отримати належні суми грошових коштів.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Позивач - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 1426/59637 від 10.11.2015 року, виданою управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 року було задоволено у повному обсязі вимоги ОСОБА_1 до Донецької міської ради, треті особи: Перша Краматорська державна нотаріальна контора, Державний ощадний банк України Публічне акціонерне товариства філія - Донецьке обласне управління, Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 року було визнано за ОСОБА_1 право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 48,30 кв.м., житловою площею 29,60 кв.м., пенсію та нараховану суму надбавки як "діти війни", що знаходиться в управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області та суму вкладів з відкритих рахунків у ТВБВ Ощадбанк.

09 січня 2018 року на звернення ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області направила лист від 09.01.2018 року № 342/Р-22-01-01, у якому зазначило, що оскільки рішення Селидівського міського суду в резолютивній частині не містить вимог щодо зобов'язань управління ПФУ у м. Краматорську Донецької області вчиняти будь-які дії, тому позивачу запропоновано звернутись з рішенням суду до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Листом від 17 березня 2017 року № 4478/03 управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області надало відповідь на запит нотаріуса Першої Краматорської Державної нотаріальної контори Уварової Г.І., у якій зазначило, що залишок недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю ОСОБА_7 складає 49279,91 грн. Крім того УПФУ вказало, що згідно рішенню суду ОСОБА_2 була нарахована сума надбавки як "дитині війни" у розмірі 1093,71 коп.

Листом від 30 березня 2017 року № 5170/03 управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області надало відповідь на запит нотаріуса Першої Краматорської Державної нотаріальної контори Уварової Г.І., у якій було зазначено що залишок недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю ОСОБА_3 складає 88385,73 грн.

Відповідачем не заперечувались несплачені суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року № 393/96 регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частиною 1 ст. 15 "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 20 "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача 04.12.2017 року з заявою про виконання заочного судового рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 по справі № 242/2149/17.

Управлінням Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області 09.01.2018 року за № 342/Р-22-01-01 надана відповідь позивачці щодо неможливості виконання заочного рішення Селидівскього міського суду від 26.10.2017 року № 242/2149/17, у зв'язку із відсутністю вимог щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області вчинити будь-які дії.

Отже, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1, позивачу надано письмову відповідь відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Суд першої інстанції зазначив, що дана відповідь не є за своєю суттю рішенням відповідача щодо відмови в виплаті належних ОСОБА_8 сум недоотриманої пенсії, які залишилися після смерті ОСОБА_2, допомоги як "Дитині війни", а також на пенсію, що залишилася після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач має право оскаржити рішення органу владних повноважень в адміністративному суді.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не приймалось рішення щодо відмови позивачу у виплаті належних ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії, та нараховану суму надбавки як "дитині війни" які залишилися після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надано до суду доказів на підтвердження звернення до відповідача саме з заявою про отримання недоотриманих сум пенсій та нарахованих надбавок як "дитині війни" які залишилися після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3 на які позивач має право відповідно до заочного судового рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 по справі № 242/2149/17.

На підставі викладеного, суд вважає передчасним звернення позивачки з даним позовом до суду.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року у справі № 805/516/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року у справі № 805/516/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 квітня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

М.Г. Сухарьок