Справа № 823/368/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року справа № 823/368/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Паламаря П.Г.,

за участю секретаря: Трегулова Б.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника позивача ОСОБА_2М.(за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю МТС-2012 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

30.01.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося ТОВ МТС-2012 (19700, АДРЕСА_1) з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 28.12.2017 № 495442/36774258 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної від 29.11.2017 № 34.

04.04.2018 закінчено підготовче провадження та перейдено до розгляду справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуваним рішенням протиправно відмовлено у реєстрації зазначеної податкової накладної незважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами. При цьому, оскаржуване рішення ДФС України не містить жодної інформації щодо невідповідності накладної законодавчо встановленим вимогам, або щодо порушення законодавства при її складанні та поданні до реєстрації в ЄРПН.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача, надав суду відзив проти позову, згідно якого вважає оскаржуване рішення обґрунтованим, оскільки позивачем на законну вимогу контролюючого органу не було надано належних копій первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю МТС-2012 зареєстроване 15.12.2011, ідентифікаційний код 36774258, за видом діяльності, зокрема основний КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, місцезнаходження юридичної особи: 19700, АДРЕСА_1 та є платником ПДВ з 01.12.2013 у відповідності до витягу № 029.

Позивачем згідно із п. 201.10 ст. 200 ПК України було складено податкову накладну на приватне підприємство Агрофірма Престиж від 29.11.2017 № 34 за «послуги з проведення сільськогосподарських робіт - внесення рідкого аміаку» та 14.12.2017 направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та яка прийнята, але реєстрація її зупинена. (а.с. 14).

Згідно квитанції № 1, контролюючим органом зроблено висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567. Виявлено невідповідність обсягів постачання з обсягом придбання товару і запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

На виконання пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України позивачем було направлено до контролюючого органу повідомлення від 21.12.2017 № 2 в якому були надані пояснення: « 15.11.2017 між ТОВ «МТС-2012» та ПП «Агрофірма «Престиж» було заключено договір па виконання сільськогосподарських робіт - внесення аміаку. Відповідно до п. 4.1 договору замовник сплатив виконавцю передоплату в розмірі 200000грн. Роботи виконувалися с/г технікою, яка разом з екіпажем знаходиться у виконавця в оренді (договір між ТОВ «Агро-МТС» та ТОВ «МТС-2012» про оренду сільськогосподарської техніки податкова накладна № 8 від 23.11.2017 від ТОВ «Агро-МТС»). По закінченню робіт складено акт приймання-передачі виконаних робіт. Станом на 21.12.2017 борг замовника перед виконавцем складає 58667,2грн.».

До цього повідомлення позивач також додав копії 10 документів:

-договір № 20/17 на виконання сільськогосподарських робіт від 15.11.2017, укладеного між ПП «Агрофірма «Престиж» та ТОВ «МТС-2012»;

-платіжне доручення № 5415 від 29.11.17 на суму 200000,00гр. з призначенням платежу: за внесення аміаку дог. № 20/17 від 15.11.2017, зг.рах. № 20 від 16.11.2017 ПДВ 20% - 33333,33грн.;

- оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за листопад 2017р. - грудень 2017р.;

-акт від 11.12.17 прийомки-передачі наданих послуг до договору про надання послуг з проведення сільськогосподарських робіт № 20/17 від 15.11.2017.

Крім того, у відповідності до пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні до контролюючого органу було також подано та які наявні в матеріалах справи:

-рахунок на оплату № 20 від 16.11.17;

-договір № 18 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 16.10.17, укладеного між ТОВ «Агро-МТС» та ТОВ «МТС-2012»;

-додаток до договору № 18 від 16.10.17;

-картка рахунку 631 за листопад 2017р. - грудень 2017р.;

-картка рахунку 361 за листопад 2017р.- грудень 2017р.;

-оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за листопад 2017р. - грудень 2017р.

Однак, рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - ОСОБА_4 ДФС України) від 28.12.2017 №495442/36774258 відмовлено у реєстрації ПН № 34 від 29.11.2017 з підстав надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Не погоджуючись з правомірністю рішення ОСОБА_4 ДФС України від 28.12.2017 №495442/36774258, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судом встановлено, що підставою для прийняття рішення ДФС України, слугувало надання платником податку копій документів, які складено з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття ОСОБА_4 ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, суд вважає такі висновки податкового органу протиправними у зв'язку з таким.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки у реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом ОСОБА_5 України.

Такий Порядок затверджений постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 29.122010 №1246 (з наступними змінами, далі - Порядок № 1246).

Згідно із п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Наведене положення відповідає п. 74.2 ст. 74 ПК України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом ОСОБА_5 України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, після надсилання платником податків складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДФС України в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться, серед іншого, перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення її реєстрації.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Цим же наказом затверджений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік №567, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пп. 1 п. 6 Критеріїв, який був зазначений відповідачем в квитанці № 1, в якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Суд зазначає, що згідно із п. 1 Переліку № 567 для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, визначений такий вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

-договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

-договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

-первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

-розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

-документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд зауважує, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 2 Переліку № 567 письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", " Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Згідно із пп. 201.16.3 п 201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

-реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

-відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом ОСОБА_5 України.

Такі підстави встановлені постановою Кабінетом ОСОБА_5 України від 29.03.2017 №190, якою закріплено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

-ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

-надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що саме остання обставина зазначена ОСОБА_4 ДФС України як підстава для його прийняття.

Така підстава для відмови в реєстрації податкової накладної за своєю суттю є складною, оскільки містить у своєму складі два можливі критерії: наявність порушень у наданих копіях документів; недостатність наданих копій документів.

При цьому, конструкція наведеної вище норми постанови Кабінету ОСОБА_5 України містить сполучники "та/або", що свідчить про альтернативну можливість існування тієї чи іншої підстави для відмови. Зазначене свідчить про те, що під час розгляду справи та прийняття рішення у ній ОСОБА_4 ДФС України повинна встановити конкретну обставину із двох наведених, або ж зазначити про існування двох підстав без використання сполучника "або".

Суд зазначає, що в якості недостатності наданих платником податків документів для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених Переліком №567.

У свою чергу, така підстава для прийняття ОСОБА_4 ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування як надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, потребує викладення ОСОБА_4 у такому рішенні мотивів його прийняття з посиланням на факти, які безумовно свідчать про недостовірність наданих платником податків документів.

Відповідно до п. 16 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, ОСОБА_4 розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що ОСОБА_4 може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Згідно із п. 5.1 Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом ДФС від 26 червня 2017 року № 450, матеріали, що виносяться на розгляд ОСОБА_4 ДФС, включають, серед іншого: письмові пояснення та/або копії документів платника податку стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації; таблицю даних платника податку, яка надана платником податку до ДФС.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення ОСОБА_4 ДФС України відповідного засідання, на якому членами ОСОБА_4 розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

У той же час, в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних не зазначено, які саме документи з наданих позивачем, складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних; ОСОБА_4 ДФС України не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

Спірним рішенням ОСОБА_4 ДФС було відмовлено в реєстрації податкової накладної з підстави надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Однак, оскаржуване рішення об'єктивно не містять чіткого визначеної підстави та мотивів для прийняття ОСОБА_4 ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, що свідчить про його необґрунтованість.

Так, основним видом діяльності ТОВ МТС-2012 є код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві.

15.11.2017 між ТОВ МТС-2012 (виконавець) і ПП Агрофірма Престиж (замовник) укладено договір на виконання сільськогосподарських робіт № 20/17, відповідно до якого виконавець за завданням замовника з використанням власної техніки повинен виконати роботи по внесенню рідкого аміаку на землях сільськогосподарського призначення замовника. П. 1.1.1 договору визначено, що для виконання робіт використовується: трактор (Форд 8970), агрегат (Агродан), трактор (Нью Холланд 8970), агрегат (Агродан), трактор (Кейс Магнум 8940), агрегат (Агродан).

Згідно із п. 1.2 договору, внесення аміаку здійснюється на площі 1354,2га, а загальна сума договору становить 769185,6грн.

Крім того, як вбачається з п. 4.1 договору, замовник проводить передплату в розмірі 200000грн. в день поставки техніки, а подальша оплата наданих послуг здійснюється за кожний етап фактично виконаних робіт на підставі акту виконаних робіт п. 4.3 договору.

Для забезпечення виконання власних зобовязань на виконання встановлених видів діяльності, зокрема договору 20/17 - ТОВ МТС-2012 укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 18 від 16.10.2017 з ТОВ «Агро-МТС». У відповідності до даного договору та додатку № 1 орендодавець передав у платне користування позивача с/г техніку: трактор (Нью Холланд), агрегат (Агродан), трактор (Кейс), агрегат (Агродан) для обробітку полів ПП Агрофірма Престиж на 455,4га.

Оплата за отриману с/г техніку узгоджується карткою рахунку 631 та оборотно-сольдовою відомостю по рахунку 631 за листопад грудень 2017 року.

Також, судом встановлено, що у відповідності до договору від 15.11.2017 укладеного між ТОВ МТС-2012 і ПП Агрофірма Престиж № 20/17 та зокрема п. 4.1 договору (передоплата), позивачу платіжним дорученням № 5415 від 29.11.2017 ПП Агрофірма Престиж перераховано кошти на суму 200000гр. з призначенням платежу «за внесення аміаку дог. № 20/17 від 15.11.2017, зг.рах. № 20 від 16.11.2017 ПДВ 20% - 33333,33грн.».

Зазначене узгоджується з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за листопад 2017р. - грудень 2017р.

Також, у відповідності до акту від 11.12.17 прийомки-передачі наданих послуг до договору про надання послуг з проведення сільськогосподарських робіт № 20/17 від 15.11.2017, ТОВ МТС-2012 виконано зобовязання щодо внесення рідкого аміаку перед замовником на площі 455,4га на суму 258667,2грн.

Операція, відображена у податковій накладній № 34 від 29.11.2017 ТОВ МТС-2012, та яка не була зареєстрована в ЄРПН в силу відмови контролюючого органу в здійсненні такої дії, відображала першу подію передоплату.

У відповідності до абз 3 п. 201.4 ст. 201 ПК України, у разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань. (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Суд зазначає, що всі вказані документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Разом з тим, ОСОБА_4 ДФС України, незважаючи на повідомлення ТОВ МТС-2012 в якому чітко вказано причину виготовлення ПН № 34 та додані до нього документи, прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, без уточнення підстав неврахування наданих позивачем документів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету ОСОБА_5 Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред'явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії ОСОБА_4 ДФС України по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення ОСОБА_4 як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету ОСОБА_5 Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем ОСОБА_4 ДФС України документів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані ТОВ МТС-2012 відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ МТС-2012 про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення комісії ДФС України.

В силу положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21Податкового кодексу України, встановлено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1762 грн., сплаченого при зверненні до суду позивачем.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 252, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 28.12.2017 № 495442/36774258 про відмову в реєстрації у ЄРПН податкової накладної від 29.11.2017 № 34.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь товариства з обмеженою відповідальністю МТС-2012 () судовий збір в сумі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 24.04.2018