Справа № 810/4466/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року справа № 810/4466/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Броварський алюмінієвий завод" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

19 грудня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Броварський алюмінієвий завод" (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2017 р. № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було протиправно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22 серпня 2017 р. № НОМЕР_1, яким на підставі ст.126 ПК України нараховано штрафну санкцію за порушення термінів сплати узгодженого зобовязання з податку на прибуток, що сплачується юридичними за результатами річного декларування у розмірі 10% від розміру податкового зобов'язання, визначеного самостійно в декларації. Стверджував, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки податок на прибуток сплачено згідно з платіжними дорученнями, а відтак узгоджене зобов'язання виконано в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмовий відзив, в якому у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що відповідачем при перевірці своєчасності сплати позивачем самостійно визначеного податкового зобовязання, встановлено порушення граничних строків сплати податків за результатами річного декларування. Зокрема, граничний термін сплати сплив 19 лютого 2017 р., а кошти фактично зараховані 28 лютого 2017 р. Стверджував, що кількість днів затримки сплати авансового внеску склала 9 днів (а.с. 49-51).

10 квітня 2018 р. представники сторін подали до суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

31 липня 2017р. відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств, за результатами якої у цей же день було складено акт перевірки № 2410/10-36-12-18/38108144 (далі акт перевірки) (а.с. 6-7).

22 серпня 2017 р. відповідачем на підставі названого акта перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким у звязку з затримкою на 9 календарних днів сплати/за несплату (неперахування) грошового зобов'язання в розмірі 202 572 грн. 90 коп., нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 20 257 грн 29 коп. (далі податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1) (а.с. 12).

У звязку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом всебічно, повно та об'єктивно дослідженні всі фактичні обставини справи і встановлено таке.

9 листопада 2016 р. позивачем було подано до відповідача податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за три квартали 2016 р. (далі декларація за три квартали 2016 р.)

У рядку 17 Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 06 + рядок 08 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 рядок 16 ЗП) зазначено 927 504 грн 00 коп.

Крім того, у рядку 18 Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) період поточного року) зазначено 568 260 грн 00 коп.

У рядку 19 Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 рядок 18) (+, -) зазначена наступна сума 359 244 грн.00 коп.

При цьому, у рядку 26 Авансовий внесок у розмірі 1/12 нарахованої суми податку на прибуток, що підлягає сплаті щомісяця або авансовий внесок у розмірі 2/9 податку на прибуток ((позитивне значення) рядок 06 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств) х 2/9), що підлягає сплаті до 31 грудня 2016 р. зазначена наступна сума 206 112 грн. 00 коп.

У подальшому, 9 лютого 2017 р. р. позивачем було подано до відповідача податкову декларацію з податку на прибуток підприємства звітну за 2016 р. (далі декларація за 2016 р.) (а.с. 19-20).

У рядку 17 Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 06 + рядок 08 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 рядок 16 ЗП) зазначено 1 540 980 грн 00 коп. (а.с. 19).

Крім того, у рядку 18 Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) період поточного року) зазначено 927 504 грн 00 коп. (а.с. 19).

При цьому, у рядку 19 Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 рядок 18) (+, -) зазначена наступна сума 613 476 грн.00 коп. (а.с. 19).

Декларація за 2016 р. було прийнято 9 лютого 2017р. Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що підтверджується квитанцією №2.

28 лютого 2017 р., позивачем було подано до відповідача уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємства за 2016 р. (далі уточнююча декларація за 2016 р.) (а.с. 21-23).

Рядок 16 ЗП Зменшення нарахованої суми податку зазначено 206 112 грн. 00 коп.(а.с. 21).

У рядку 17 Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 06 + рядок 08 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 рядок 16 ЗП) зазначено 1 334 868 грн 00 коп. (а.с. 21).

Крім того, у рядку 18 Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) період поточного року) зазначено 927 504 грн 00 коп. (а.с. 21).

При цьому, у рядку 19 Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 рядок 18) (+, -) зазначена наступна сума 407 364 грн.00 коп. (а.с. 21).

У рядку 27 Збільшення (зменшення) податкового зобовязання звітного (податкового) періоду, що уточнюється (позитивне (відємне) значення (рядок 19 рядок 19 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється)) або рядок 26 таблиці 2 додатка ВП до рядків 26-29, 31-33 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (+, -) позивачем було виправлено помилку у суму -206 112 грн. 00 коп.

Уточнююча декларація за 2016 р. було прийнято 28 лютого 2017р. Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що підтверджується квитанцією №2 (а.с. 24).

Як вже зазначалося, 31 липня 2017р. головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податку на прибуток на території обслуговування Броварської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 було проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств, за результатами якої у цей же день було складено акт перевірки № 2410/10-36-12-18/38108144 (а.с. 6-7).

Зокрема, в акті перевірки зазначалося, що платник порушив терміни сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток, визначені п. 57.1 ст. 57 ПК України від 2 грудня 2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: Узгоджена сума податкового зобовязання по податку на прибуток згідно документу становить 613476 грн. 00коп. згідно декларації № НОМЕР_2 від 9 лютого 2017р.; Граничний розмір сплати 19 лютого 2017р.; Фактична дата 28 лютого 2017р.; Кількість днів затримки сплати 9 днів; Сума сплаченого податкового боргую, грн.. 202 572грн. 90коп.; Розмір штрафних санкцій % 10%; Сума штрафних санкцій, грн.. 20 257 грн. 29 коп. (а.с. 7).

Не погодившись із висновками акта перевірки, позивач подав до відповідача заперечення від 10 серпня 2017р. №01-03/629 (а.с. 8-9).

Відповідачем листом про розгляд заперечень, було повідомлено позивача, що заперечення від 10 серпня 2017р. №01-03/629 залишенні без задоволення (а.с. 10-11).

22 серпня 2017р. відповідачем було винесено податкове повідомлення рішення №, яким у звязку з затримкою на 9 календарних днів сплати/за несплату (неперахування) грошового зобов'язання в розмірі 202 572 грн. 90 коп., нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 20 257 грн 29 коп. (далі податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1) (а.с. 12).

11 вересня 2017 р. не погодившись із податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1, позивач надіслав скаргу №01-03/681 (а.с. 13-15).

Відповідачем було винесено рішення №22568/6/99-99-11-03-01-25 від 9 жовтня 2017р. про продовження розгляду скарги (а.с. 16).

16 листопада 2017р. відповідачем було винесено рішення про результати розгляду скарги №26459/6/99-99-11-03-01-25, яким податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 було залишено без змін, скаргу позивача від 11 вересня 2017р. №01-03/681 без задоволення (а.с. 17-18).

Згідно з вимогами ст. 16 ПК України (далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; (підпункти 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України).

Відповідно до вимог п. 49.2 ПК України платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Як убачається з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до вимог п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Відповідно до вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як убачається з п.110.1 ст. 110 ПК України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, підставою для притягнення платника податків до відповідальності, зокрема, у вигляді застосування штрафу, є вчинення відповідного податкового правопорушення.

Судом встановлено, що позивачем подано до податкового органу наступні податкові декларації з податку на прибуток підприємства:

- від 9 листопада 2016 р., згідно якої позивачем визначено суму грошового зобовязання з податку на прибуток, нарахованого за результатами базового звітного періоду за три кварталу (рядок 17 рядок 18) (+,-) за податковий звітний період квартал 2016 р. 359 244 грн. (р.19 декларації). При цьому (у рядку 26) позивачем було визначено авансовий внесок у розмірі 2/9 податку на прибуток ((позитивне значення) рядок 06 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств) х 2/9), що підлягає сплаті до 31 грудня 2016 р., зазначена наступна сума 206 112 грн. 00 коп.;

- від 9 лютого 2017 р., згідно якої позивачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 рядок 18) (+,-) за податковий звітний період 2016 р. 613 476 грн. (р.19 декларації) (а.с.19-20);

- від 28 лютого 2017р., згідно якої позивачем самостійно визначено суму грошового зобовязання з податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 рядок 18) (+,-) за податковий звітний період 2016 р. 407 364 грн. (р. 19 декларації) (а.с.21-22). Вказана декларація була прийнята відповідачем, що підтверджується квитанцією №2 про прийняття декларації (а.с. 24).

Водночас, судом встановлено, що позивачем, при заповненні податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 року від 9 лютого 2017 р., допущено методологічну помилку, а саме, позивачем до рядку 19 вказаної декларації Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 рядок 18) (+, -) та в рядку 16 ЗП Зменшення нарахованої суми податку не було враховано суми нарахованого та сплаченого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до розділу 38 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України за 2016р. у розмірі 407 364 грн. 00 коп. Виявивши методологічну помилку, позивачем було подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємства від 28 лютого 2017р., в якій у рядку 16 ЗП було відображено суму 206 112грн. 00коп. та в рядку 19 суму 407 364грн. 00коп.

Отже, позивачем помилково не зазначено у рядку у рядку 16 ЗП - суму 206 112 грн. 00 коп. та в рядку 19 суму 407 364грн. 00 коп. декларації від 9 лютого 2017 р., що призвело до того, що позивач самостійно визначив суму грошового зобовязання з податку на прибуток, нарахованого за результатами звітного податкового періоду, за 2016 року у більшому розмірі та без урахування 206 112 грн. 00 коп., які були визначені та сплачені згідно з декларацією від 9 листопада 2016 р.

Крім того, згідно з вимогами п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до вимог п. 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Як убачається з п. 49.1 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з вимогами п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до вимог п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України 49.18 податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює 49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); 49.18.3. календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Як убачається з п.п. 169.4.3 п. 169.4 ст. 169 ПК України, роботодавець та/або податковий агент має право здійснювати перерахунок сум нарахованих доходів, утриманого податку за будь-який період та у будь-яких випадках для визначення правильності оподаткування, незалежно від того, чи має платник податку право на застосування податкової соціальної пільги.

Згідно з вимогами абз. 6 п. 50.1 ст. 50 ПК України, якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Наведене свідчить, що позивачем у податковій декларації за 2016 р. помилково було визначено грошове зобовязання зі сплати з податку на прибуток підприємства, яке у подальшому було виправлено шляхом подання уточнюючої декларації за 2016 р.

Водночас, судом також враховано, що позивачем було сплачено податок на прибуток підприємства на загальну суму 615 000 грн 00 коп. згідно з платіжними дорученнями від:

- 27 грудня 2016 р. № 6706 на суму 210 000 грн 00 коп. (призначення платежу: авансовий внесок на прибуток за 2016р.) (а.с. 25);

- 17 лютого 2017 р. № ПН 7457 на суму 405 000 грн 00 коп. (призначення платежу: податок на прибуток за 4 квартал 2016р.) (а.с. 27).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у податковій декларації за 2016 р. позивачем було допущено методологічну помилку, яку виправлено у подальшому шляхом подання уточнюючої декларації за 2016 р., а отже, такі дії позивача не є правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст.126 ПК України а, отже підстави для застосування штрафної санкції відсутні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Водночас, судом не можуть бути взяті до уваги письмовий відзив відповідача, оскільки, він спростовуються наявними матеріалами справи та жодним чином не підтверджується факту правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2017 р. №.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, безпосередньо досліджених судом доказів та правових позицій судів вищих інстанцій, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 відповідачем винесено протиправно, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №12983 від 12 грудня 2017р., оригінал якого знаходиться в матеріалах адміністративної справи.

Відтак, зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1600 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 22 серпня 2017р. №.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Броварський алюмінієвий завод" судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.