Справа № 806/3064/17
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №806/3064/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Сидорець К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського районного відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним рішення № 28 та скасування примусового повернення за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним рішення Богунського РВ у м. Житомирі ДМС України в Житомирській області № 28 та скасувати примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування позову зазначив, що прибув в Україну у приватних справах та тимчасово проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. На утриманні має малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. За вищевказаною адресою проживаю з дочкою ОСОБА_3 та співмешканкою ОСОБА_4 громадянкою України. 03.11.2017 року оперативними працівниками поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області було виявлено, що я перебував в Україні понад встановлений законом термін. За вказане порушення працівниками Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області мене було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. У подальшому працівниками УДМС Богунського РВ у м. Житомирі на підставі положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» було прийняте рішення примусово повернути мене за межі України та зобов'язати покинути територію України у термін до 07.11.2017 року.

Вважає, що під час складання та винесення рішення №28 Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській, яке відбувалося в службовому кабінеті №3 за адресою: м. Житомир, вул. Театральна, 17/20 були присутні працівники карного розшуку: оперуповноважений ОСОБА_5 та оперуповноважений ОСОБА_6, які постійно здійснювали психологічний тиск на російській мові, що проявлялося в погрозі закриття мене відповідно до ст. 208 КПК України, обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосування фізичного насильства якщо я буду задавати непотрібні запитання головному спеціалісту Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області. Після закінчення терміну перебування в Україні не ухилявся від виїзду з України, оскільки відповідно до вироку Богунського РС м. Житомира від 03.04.2015 (справа №295/1198/15-к) було засуджено заст. 185 ч. 2 КК У країни - 3 (три) роки обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити засуджених від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного іспитового строку 2 (два) роки не вчинять нового злочину і виконають покладені на них відповідно до ст. 76 КК України обов'язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з'являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Представник відповідача заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити в задоволенні позову згідно письмових пояснень у відзиві, поданого до канцелярії суду 25.01.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 03.11.2017р. відносно громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 начальником Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області було складено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЖТ № 033851 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення порушення терміну перебування., та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., який сплачено 03.11.2017 року.

03.11.2017 року Богунським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області прийнято рішення № 28 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язано його покинути територію України у термін до 07.11.2017 року.

Позивач прибув в Україну та був документований посвідкою на тимчасове проживання ТР № 021480, термін дії якої закінчився 18.06.2015, після чого до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання із заявою про продовження строку перебування на території України він не звертався, чим порушив будь-які строки перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до п. 10 Порядку оформлення, виготовлення / видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМ України від 28 березня 2012 р. № 251 після закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання іноземець та особа без громадянства зобов'язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка на тимчасове проживання передається приймаючій стороні, яка зобов'язана подати її територіальному органові або підрозділові ДМС за місцем проживання іноземця та особи без громадянства протягом десяти днів з моменту зняття з реєстрації.

Встановлено, що гр. ОСОБА_1 був засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 03.04.2015 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Абз. 3 ч. 2 ст. 22 Закону передбачено, що виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.05.2017 року гр. ОСОБА_1 звільнено від покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 03.04.2015, в зв'язку із закінченням іспитового строку. На підставі вказаної ухвали суду 16.05.2017 гр. ОСОБА_1 знято з обліку Корольовського РС Житомирського МВ з питань пробації (лист вих. № 830 від 06.11.2017), після чого він зобов'язаний був виїхати за межі України, виконуючи вимоги закону.

ОСОБА_1 порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, перебував на території України незаконно, прострочивши терміни перебування, добровільно не виїхав, ухилявся від виїзду з України, 03.11.2017 прийнято рішення про примусове його повернення до країни походження, що передбачено статтею 26 Закону.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012р. № 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

В силу вимог ч.ч.1,2 ст.26 наведеного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки.

При цьому слід зазначити, що процедура заборони в'їзду в Україну не є наслідком примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України. Відповідно до частин третьої та десятої статті 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про видворення тягне за собою обов'язок іноземця, особи без громадянства покинути територію України. Видворення іноземця (особи без громадянства) супроводжується забороною його в'їзду на територію України тільки у випадку, коли орган внутрішніх справ (частина перша статті 32 згаданого Закону) або орган охорони державного кордону (стаття 31 згаданого Закону, пункт 39 Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.95 № 1074) прийме про це окреме рішення.

Так, згідно із ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України, до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 32 зазначеного вище Закону, іноземець та особа без громадянства, який вчинив злочин або адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України. Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України може супроводжуватися забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років. Строки заборони подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення вказаного рішення. Порядок виконання рішення про заборону подальшого в'їзду в Україну визначається законодавством України.

Крім випадків, зазначених у частині першій цієї статті, іноземець та особа без громадянства може бути видворений за межі України за рішенням органів внутрішніх справ, органів охорони державного кордону (стосовно осіб, які затримані у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону в Україну) або Служби безпеки України з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, якщо дії іноземця та особи без громадянства грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, або суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку, або коли це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009р. №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», під грубим порушенням законодавства слід розуміти, зокрема, грубе порушення Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 1995 року N 1074 (далі Правила), а саме: проживання без документів на право проживання в Україні або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання правил транзитного проїзду через територію України.

Нормами законодавства про статус іноземця та особи без громадянства встановлено, що на території України можуть проживати або тимчасово перебувати іноземці та особи без громадянства відповідно до їх правового статусу, який підтверджується відповідними документами.

Так, іноземці, які постійно проживають в Україні, можуть перебувати в Україні за своїми національними паспортами та українськими документами-посвідками на проживання в Україні для іноземця з відміткою про реєстрацію. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та п. 19 Правил, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на законній підставі, можуть тимчасово перебувати на території країни за паспортним документом, зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 360 (далі - Положення) Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з п. 2 Положення Державна міграційна служба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача, не підлягають задоволенню, так як рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень є законним, вчиненими у відповідності до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 2 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6-10, 241-246, 250, 255, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Богунського районного відділу у м. Житомирі Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним рішення № 28 та скасування примусового повернення за межі України, відмовити.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г. Перекупка