Справа № 819/1388/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2018 року

м. Київ

справа №819/1388/17

адміністративне провадження №К/9901/48272/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Білоуса О.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

14 квітня 2018 року скаржник звернувся до суду касаційної інстанції з вказаною скаргою.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини другої статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі зазначається, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 КАС України, оскільки скаржник не зазначив реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта особи, яка подає касаційну скаргу, а також не додав документа про сплату судового збору.

Водночас, у касаційній скарзі позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 4 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Апеляційного суду Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України про визнання неправомірною відмови Апеляційного суду Тернопільської області у проведенні нарахування та виплати вихідної допомоги при звільненні з посади судді у відставку та зобов'язання провести зазначені нарахування та виплати у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, з урахуванням проведеної виплати в розмірі трьох місячних суддівських винагород.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги та доводи скаржника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору згідно з пунктом 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вказана справа не стосується спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 гривень.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у цій справі позов містить одну основну вимогу немайнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1280 грн (1600 грн * 0,4 * 200% = 1280 грн).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, рахунок отримувача: 0007, , Код банку отримувача: 820019, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, Код класифікації доходу бюджету: 22030102 Судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору та зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків або номера і серії паспорта.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Білоус