Справа № 826/18187/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2018 року № 826/18187/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

та представника позивача - Качараба В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

з позовомПублічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій №1»
доДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 16.06.2016 за №, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій №1» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - відповідач, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.06.2016 №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки воно винесене з порушенням відповідачем податкового законодавства. Зокрема, позивач наголошує на тому, що розмір орендної плати за землю встановлено двома договорами оренди землі від 13.05.2005 укладеними між Київською міською радою та позивачем, умови якого виконувались останнім у повному обсязі, своєчасно сплачуючи відповідні суми орендної плати. Вважає, що ці умови можуть бути змінені лише за згодою сторін договору, а тому збільшення позивачу суми грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб є необґрунтованим та безпідставним. Також, позивач зазначає, що згідно наданого ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» висновку експертного дослідження від 28.07.2016 №8646, в якому зазначено про не підтвердження документально та нормативно висновків, викладених в акті перевірки, із змінами внесеними відповідачем листом від 13.06.2016 №7243/10/26-50-12-03-10, в частині донарахувань орендної плати за земельну ділянку площею 143851 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, 5.

У своїх додаткових поясненнях до позовної заяви від 04.04.2017 та від 12.09.2017 позивач, окрім наведених вище доводів, звертає увагу суду на те, що позивач вважає протиправними дії по проведенню камеральної перевірки, оскільки відповідач мав право здійснити перевірку даних, заявлених у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) для орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2013 рік лише протягом граничного строку визначення суми грошового зобов'язання згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, а саме у строк до 20.03.2016.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно та у відповідності із вимогами законодавства, оскільки, враховуючи норми Податкового кодексу України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної та комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва судді від 23.11.2016 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

03.08.2017 на адресу суду від відповідача надійшла заява про зміну поштової адреси сторони для судових викликів і повідомлень.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 №4684 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи № 826/18187/16 та вказану справу 17.11.2017 передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2017 прийнято до провадження адміністративну справу №826/18187/16, зобов'язано учасників процесу подати до канцелярії суду всі наявні документи та пояснення, які, на думку учасників процесу, мають значення для розгляду даної справи, крім тих, що вже наявні в матеріалах справи, а також призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали та заслухавши пояснення його представника у судовому засіданні, ознайомившись із письмово викладеною позицією відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Між Київською міською радою та ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» були укладені два договори оренди земельних ділянок, а саме:

- від 13.05.2005, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, про що зроблено запис від 19.05.2005 за №79-6-00302, згідно якого, в користування позивачу було передано земельну ділянку площею 143851 кв.м. строком на 10 років, за адресою: м. Київ, вул. Будінвестрії, 5;

- від 13.05.2005, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, про що зроблено запис від 19.05.2005 за №79-6-00301, згідно якого, в користування позивачу було передано земельну ділянку площею 203 кв.м. строком на 5 років, за адресою: м. Київ, вул. Будінвестрії, 5. Строк дії даного договору оренди припинений 19.05.2010.

В п.4.2 даних договорів оренди було передбачено, що річна оренда плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5 відсотка від її нормативної грошової оцінки.

У встановленому порядку позивачем була подана податкова декларація з плати за землю за 2013 року з додатками та доставлено до податкового органу 20.02.2013, що підтверджується квитанціями №2. Також, позивачем сплачено орендну плату за період з 01.05.2013 по 31.12.2013 у розмірах передбачених договором оренди.

За результатами камеральної електронної перевірки з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати орендної плати ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» за період з 01.05.2013 по 31.12.2013, складено акт від 20.05.2016 за №614/26-50-15-03-17/04012276, в якому зафіксовано порушення позивачем ст.21 Закону України «Про оренду землі», в результаті чого занижено податкове зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб.

Зазначений акт перевірки отримано позивачем 25.05.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Не погоджуючись із вказаним актом камеральної перевірки позивач надав заперечення до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Рішенням ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.06.2016 за №7243/10/26-50-12-03-10 про результати розгляду заперечень ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» до акта перевірки, відповідачем частково задоволено заперечення позивача в частині визначення заниженого податкового зобов'язання з урахуванням витягів про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок наданих платником, а акт про результати камеральної перевірки з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати орендної плати від 25.05.2016 за №725/26-50-12-03-17/04012276 викладено в новій редакції:

- абзац четвертий сторінки 4 акту - «відомості про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки»;

- абзац п'ятий сторінки 4 акту - «Враховуючи вищевикладене ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» занижено податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки, загальною площею 143851 кв.м. та 203 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрія, 5, за звітні (податкові) періоди травень 2013 року по грудень 2013 року включно. Податкове зобов'язання розраховано у відповідності до п.п.288.5.1 п.288.5 статті 288 Податкового кодексу України»;

- абзац другий Додатку №1 до акту перевірки - «Відповідно до пункту 123.1 статті 123 розділу ІІ Податкового кодексу України донараховано штрафні санкції визначені контролюючим органом суми податкового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб 2404103,04*25%= 601025,76 грн».

На підставі акта перевірки від 20.05.2016 за №614/26-50-15-03-17/04012276 ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» у сумі 2404103,04 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 601025,76 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його у порядку адміністративного оскарження до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Державної фіскальної служби України.

Рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №18617/10/26-15-10-02-16 від 18.08.2016 та Державної фіскальної служби України №22749/6/99-99-11-03-01-25 від 21.10.2016 скарги ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Крім того, в червні 2016 року позивач звернувся до ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» щодо проведення експертного дослідження, на вирішення якого поставлено питання про те, чи підтверджується документально та нормативно висновки викладені в акті перевірки від 20.05.2016 за №614/26-50-15-03-17/04012276.

Згідно наданого ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» висновку експертного дослідження №8646 від 28.07.2016, в якому зазначено, що висновки викладені в акті перевірки, із змінами внесеними відповідачем листом від 13.06.2016 №7243/10/26-50-12-03-10, в частині донарахувань орендної плати за земельну ділянку площею 143851 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, 5 не підтверджується документально та нормативно.

Водночас, суд вважає за доцільне наголосити, що відповідно до частини 1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно частин 1, 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню суб'єкта владних повноважень та з'ясовуючи питання щодо правомірності висновків контролюючого органу, на підставі яких таке рішення прийнято, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

За правилами п.п.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, зокрема, що дорівнює календарному року, протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Право на проведення органами державної податкової служби камеральних перевірок встановлено п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, у відповідності до якого камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

За правилами п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Порядок проведення камеральної перевірки та його процедуру врегульовано ст.76 Податкового кодексу України. Зокрема, така перевірка проводиться посадовими особами податкового органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення перевірки не обов'язкова.

Згідно з п.76.2 цієї ж статті порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст.86 цього Кодексу, п.86.2 якої передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами податкового органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

На підставі зібраних у справі доказів судом встановлено, що позивачем була подана податкова декларація з плати за землю за 2013 року з додатками та доставлено до податкового органу 20.02.2013.

Уточнюючої податкової декларації позивачем не подавалось.

Разом з тим, 20.05.2016 була проведена камеральна електронна перевірка з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати орендної плати ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій №1» за період з 01.05.2013 по 31.12.2013, та на підставі висновків даної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» у сумі 2404103,04 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 601025,76 грн.

В силу вимог п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

З аналізу наведених норм спеціального законодавства можна зробити висновок, що камеральна перевірка з питань плати за землю, як і відповідне нарахування податкового зобов'язання за наслідками такої перевірки, може бути проведено з урахуванням строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України, а саме зі строком у 1095 днів.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 09.02.2016 (справа №21-4341а15).

Таким чином, перевірка мала відбутися не пізніше 29.02.2016. А враховуючи, що дата складання акта - 20.05.2016 (одночасно й дата перевірки, про що прямо зазначається у самому акті), то перевірку здійснено з порушенням строків її проведення.

З огляду на зазначене, відповідач мав право здійснити перевірку даних, заявлених у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) для орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2013 рік лише протягом граничного строку визначення суми грошового зобов'язання згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, а саме в строк до 29.02.2016.

Отже, оскаржуване податкового повідомлення-рішення, прийняте за наслідками проведення перевірки поза межами визначеного законодавством строку є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні, у відповідності до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України в чинній редакції) суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів дотримання ним порядку проведення перевірки, на підставі висновків якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Відтак, прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» у сумі 2404103,04 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 601025,76 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій №1» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 16.06.2016 за №.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій №1» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 45 076 (сорок п'ять тисяч сімдесят шість) гривень 94 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій №1" (код ЄДРПОУ - 04012276, адреса: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, тел.:285-35-11).

Відповідач - Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (код ЄДРПОУ - 39468461, адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23, тел.: 591-61-00).

Суддя Н.А. Добрівська