Справа № 826/2953/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 квітня 2018 року № 826/2953/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Климентук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській

області № 1

Головного управління Національної поліції у Київській області,

про визнання незаконними та скасування рішення атестаційної комісії від

08.12.2015 наказу №19 о/с від 26.01.2016поновлення на роботі та

стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області № 1 та Головного управління Національної поліції у Київській області (далі по тексту - відповідач -2 та/чи ГУ НП у Київській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області № 1 від 08.12.2015;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області №19 о/с від 26.01.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пп. 5 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність);

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 26.01.2016 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за наслідками проведеного атестування наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 26.01.2016року № 19 о/с «По особовому складу» її звільнено зі служби в поліції на підставі пп. 5 п. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (через службову невідповідність). Разом з тим, остання вказує, що таке звільнення є незаконним, оскільки атестування, за результатами якого прийнято оскаржуваний наказ, проведено з грубим порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 № 1465 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 18.11.2015 за № 1445/27890.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2016, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В порядку, встановленому Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року, у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа № 826/2953/16, справу розподілено між суддями повторно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.09.2017 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представники ГУ НП в Київській області та атестаційної комісії в судове засідання не прибули. Про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи їх за відсутності до суду не надходило.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд за письмовим клопотанням представника позивача ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом Головного управління МВС України у Київській області від 04.11.1998 № 141 о/с, ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала на службі в органах внутрішніх справ на різних посадах, що підтверджується копією особової справи позивача.

Наказом Головного управління МВС України у Київській області від 06.11.2015 № 590 о/с, позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ.

Наказом ГУ НП Національної поліції у Київській області від 07.11.2015 № 1 о/с, позивача, яка мала спеціальне звання майор міліції, в порядку переатестування, призначено на посаду старшого слідчого Броварського відділу поліції, присвоївши їй спеціальне звання майор поліції.

Наказом ГУ НП у Київській області від 23.11.2015 за № 16 «Про проведення атестування та створення атестаційних комісій», з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, прийнято рішення про проведення атестування поліцейських ГУ НП у Київській області, створення атестаційних комісій та визначити поліцейських, які підлягають атестуванню тощо.

Протоколом атестаційної комісії б/з від 07.12.2015 позивача включено до переліку осіб, які підлягають проходженню співбесіди, яка призначена на 08.12.2015року.

Атестаційною комісією, 08.12.2015року, за результатами співбесіди позивача, прийнято рішення, яке оформлене протоколом від 08.12.2015 за № ГУНПО 1, про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та рекомендовано звільнити її зі служби в поліції через службову невідповідність.

Не погоджуючись з рішенням атестаційної комісії, позивач звернулась зі скаргою до апеляційної атестаційної комісії, яка 24.12.2015, за результатами її розгляду, прийняла рішення про відхилення скарги ОСОБА_1, а рішення атестаційної комісії, яке оформлено протоколом від 08.12.2015 за № ГУНПО 1, залишено без змін.

На підставі атестаційного листа від 08.12.2015року, Наказом ГУ НП у Київській області «По особовому складу» від 26.01.2016 № 19о/с, майора поліції ОСОБА_1, старшого слідчого Броварського відділу поліції, звільнено зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік) згідно пп. 5 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 580, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (далі у тексті - поліція).

Згідно приписів ст. 3 Закону № 580, поліція у своїй діяльності керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями ч. 1 ст. 48 Закону № 580 встановлено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Згідно ст. 47 Закону № 580, призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580, визначено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Відповідно до п. 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580, працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Разом з цим, зі змісту п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580, вбачається, що лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції.

Як встановлено судом, на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 07.11.2015, наказом ГУ НП Національної поліції у Київській області від 07.11.2015 № 1 о/с, ОСОБА_1, яка мала спеціальне звання майор міліції, в порядку переатестування, призначено на посаду старшого слідчого Броварського відділу поліції, присвоївши їй спеціальне звання майор поліції.

Представник ГУ НП у Київській області, в своїх запереченнях зазначає, що позивача взято на службу за окремим порядком (в порядку переатестації) та призначено на посаду тимчасового штату.

Разом з тим, суд не бере до уваги вище вказані заперечення представника ГУ НП у Київській області, оскільки чинним законодавством України не визначено механізму прийняття поліцейських на тимчасову посаду в порядку переатестації. При цьому, в матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б вказували на затвердження тимчасового штату та існування його взагалі, зокрема, в оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на те, що вказана посада є тимчасовою до прийняття рішення про переатестацію позивача. Окрім цього, призначення на тимчасову посаду не є самостійною підставою для проведення переатестації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач прийнята на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 роз. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580, шляхом видання наказу про призначення за її згодою, у зв'язку з цим, за висновком суду, питання про відповідність позивача вимогам до поліцейських вирішено у момент видання наказу про прийняття її на службу в поліцію.

Разом з тим, відповідно до ст. 57 Закону № 580, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (пункти 1-4 частини другої).

Аналогічні норми в частині підстав для атестування закріплені пунктом 3 розділу І «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 (далі - Інструкція № 1465).

Таким чином, аналізуючи вище зазначені норми, суд приходить до висновку, що атестування поліцейських проводиться у виключних випадках, а саме для вирішення питання про призначення на вищу посаду, якщо заміщення такої посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, вище зазначені підстави для проведення атестації з метою вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема, за фізичним станом, хворобою, неналежною професійною підготовкою, порушенням порядку та правил несення служби. Проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є можливістю у той чи інший спосіб залишення на службі та, як крайній захід, звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи із професійних, моральних і особистих якостей.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, атестація позивача призначена на підставі наказу ГУ НП у Київській області від 23.11.2015 № 16 «Про проведення атестування та створення атестаційних комісій». У запереченнях ГУ НП у Київській області зазначено, що атестація позивача призначена для оцінки ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки тощо.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність підстав для проведення атестування позивача, зокрема, наказу безпосереднього керівника про проведення атестації ОСОБА_1, у якому повинні бути посилання на те, що атестування позивача проводиться у зв'язку з наявністю підстав (передумов) для вирішення питання про призначення її на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про її переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень статті 57 Закону №580 вбачається, що підставами для проведення атестації будь-кого поліцейського повинні мати індивідуальний характер і обумовлюватися певними обставинами з яких і просуванням по службі чи переміщення на нижчу посаду, у зв'язку із неналежним виконанням поліцейським своїх обов'язків або звільненням зі служби взагалі.

Однак, атестування позивача ініційовано та здійснювалось на підставі наказу ГУ НП у Київській області від 23.11.2015 № 16 «Про проведення атестування та створення атестаційних комісій», який не містить будь-яких ознак індивідуального характеру для позивача.

Як вбачається зі змісту наказу ГУ НП в Київській області від 23.11.2015 № 16 «Про проведення атестування та створення атестаційних комісій», судом встановлено, що такий наказ не містить посилань на підстави для атестування поліцейських, що визначені ч. 2 ст. 57 Закону № 580. Більше того, вказаний наказ не визначає взагалі перелік осіб, які підлягали атестуванню, а матеріали справи не містять наказу, який би передбачав, що саме позивач підлягає атестуванню із зазначенням підстав, визначених ч. 2 ст. 57 Закону № 580.

Таким чином, проведення атестації позивача здійснено без необхідних передумов і за відсутності будь-яких підстав, визначених частиною другою статті 57 Закон №580, що суперечить вимогам цього Закону, а також правовим висновкам, викладених у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі за № 814/1503/16.

Разом з тим, як вбачається із атестаційного листа ОСОБА_1, позивач отримала за результатами тестування загальних навичок 43 бали, за професійне тестування 36 бали.

Також, у протоколі атестаційної комісії б/н від 08.12.2015 зазначено, що членами атестаційної комісії під час проведення співбесіди були поставлені питання позивачу, які стосувались професійної діяльності поліцейського, її мотивації щодо проходження служби в Національній поліції України тощо. За результатами проведеної співбесіди, розгляду матеріалів та обговорення, атестаційною комісією одноголосно прийнято рішення про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність звільнення її з поліції через службову невідповідність.

Крім того, у протоколі апеляційної атестаційної комісії № 15 від 24.12.2015, зазначено, що членами комісії під час розгляду скарги позивача на рішення атестаційної комісії від 08.12.2015, поставлені питання, які також стосувались професійної діяльності поліцейського та її мотивації щодо проходження служби в Національній поліції України тощо. За результатами розгляду скарги та матеріалів апеляційною атестаційною комісією одноголосно прийнято рішення про відхилення скарги ОСОБА_1

Суд не погоджується з такими висновками атестаційних комісій, оскільки приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді, атестаційною комісією жодним чином не враховані відомості, які свідчать про особисті, ділові та професійні якості позивача, про її освітньо-кваліфікаційні якості, фізичну підготовку, відомості щодо оцінки перспектив службової діяльності у Національній поліції України, відомості про заохочення, просування позивача по службі, відсутність у останньої дисциплінарних стягнень, а також результати тестування програмою Midot Tntegritet.

При цьому, відповідачами не доведено, що позивач під час проходження служби не дотримувалась вимог присяги, нехтувала інтересами служби, не виконувала покладені на неї, як на працівника органів внутрішніх справ обов'язки, мала не зняті дисциплінарні стягнення тощо, тобто такі юридичні факти, які б могли призвести до висновків про невідповідність позивача займаній посаді.

Натомість, матеріали справи свідчать, що протягом служби в органах внутрішніх справ, позивач зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони, до виконання службових обов'язків ставилась добросовісно, старанно, на належному рівні знає нормативні акти, якими постійно керується у своїй діяльності, в роботі цілеспрямована, вміє самостійно та обґрунтовано приймати рішення.

Крім того, протягом судового розгляду справи судом не встановлено, а відповідачами не доведено, що при прийнятті рішення про невідповідність позивача займаній посаді атестаційною комісією враховувалися обов'язкові критерії у відповідності до п. 16 розділу IV Інструкція № 1465.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що рішення атестаційної комісії від 08.12.2015, на підставі якого видано наказ про звільнення позивача від 26.01.2016, та самий наказ є протиправними, що підлягають скасуванню з одночасним поновленням ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Броварського відділу поліції з 24 січня 2016 року.

Враховуючи, що Законом № 580 не передбачено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд вважає, що застосуванню підлягає стаття 235 Кодексу законів про працю України, за якою в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 6 «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 № 669/28799, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Верховний Суд України в постанові від 25.05.2016 справа № 6-511цс16 висловив правову позицію, за якою виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, оскільки не передбачено будь-яких підстав для його зменшення.

Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_1 середньомісячна заробітна плата за листопад 2015 року (24 к.д.) складає 4660,74 грн.; за грудень 2015 року (31 к.д.) - 5825,92 грн., що разом становить 10486,66 грн. за 55 календарних днів, відповідно середньоденна заробітна плата дорівнює 190,67 грн.

Оскільки позовна заява про поновлення позивача на посаді розглядається судом більше року не з вини позивача, стягненню підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з моменту звільнення, з 26.01.2016 по 23.04.2018, а саме : з 26.01.2016 по 31.01.2016 - 5 днів; лютий 2016 - 29 днів; березень - 31 день; квітень 2016 - 30 днів; травень 2016 - 31 день; червень 2016 - 30 днів; липень 2016 - 31 дня; серпень 2016 - 31 день; вересень 2016 - 30 днів; жовтень 2016 - 31 день; листопад 2016 - 30 днів; грудень 2016 - 31 день; січень 2017 - 31 день; лютий 2017 - 28 днів; березень 2017 - 31 день; квітень 2017 - 30 днів; травень 2017 - 31 день; червень 2017 - 30 днів; липень 2017 - 31 день; серпень 2017 - 31 день; вересень 2017 - 30 днів; жовтень 2017 - 31 день; листопад 2017 - 30 днів; грудень 2017 - 31 день; січень 2018 - 31 день; лютий 2018 - 28 днів; березень 2018 - 31 день; квітень 2018 - 23 дні, що всього становить 818 днів.

Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення ОСОБА_1 з роботи з 26.01.2016 по 23.04.2018, становить 155 968,06грн.

Відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3). Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії, оформлене протоколом від 08.12.2015 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення із служби в поліції через службову невідповідність, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 26.01.2016 №19 о/с щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пп. 5 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області з 26.01.2016 та стягнення з ГУ НП у Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.01.2016 року по 23.04.2018 - 155968,06грн.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції у Київської області, оформлене протоколом від 08 грудня 2015 року про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення із служби в поліції через службову невідповідність.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 26 січня 2016 року №19 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пп. 5, п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області з 26 січня 2016 року.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 155 968,06грн.

6. Виконати негайно рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області з 26 січня 2016 року та стягнення з Головного управління Національної поліції у Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в межах стягнення за один місяць в сумі 5243,33 грн. (п'ять тисяч двісті сорок три грн. 33 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.М. Клименчук