Справа № 461/5430/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2018 року

Київ

справа №461/5430/17

адміністративне провадження №К/9901/718/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів - Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

на постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 вересня 2017 року (суддя Зубачик Н.Б.)

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року (судді Матковська З.М., Затолочний В.С., Шавель Р.М.)

у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

до Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області

про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до Галицького районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 липня 2017 року ВП №54285020; скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк М.В. про відкриття виконавчого провадження від 20 липня 2017 року № 54285020.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 19 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає їх незаконними та необґрунтованими, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, зокрема, що позивач виконав рішення суду на підставі якого було відкрито оскаржене виконавче провадження, тому вважає дії відповідача щодо відкриття такого провадження протиправними.

Також позивач у касаційній скарзі зазначає що виконавчий збір у випадку передбаченому частиною п'ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон 1404) не сплачується, крім того відповідач повинен був закінчити виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону 1404.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону 1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п'ятої статті 26 Закону 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, відповідно до Закону 1404 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що оскаржена постанова відповідача прийнята без порушень Закону 1440.

Відповідно до частини четвертої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Враховуючи, що доводи касаційної скарги про фактичне стягнення виконавчого збору та бездіяльності відповідача щодо закінчення виконавчого провадження не були предметом розгляду судів попередніх інстанцій та не зазначались як позовні вимоги у даній справі, Суд звертає увагу на таке.

Для повного захисту порушеного права позивачу слід звернутись з адміністративним позовом в окремому провадженні, в якому обрати належний спосіб захисту порушеного права з іншими позовними вимогами.

За таких обставин, Суд, вважає, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому робить висновок про відсутність підстав для їх скасування.

За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М.Шарапа

Н.А.Данилевич