Справа № 461/1138/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2564/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,
судді Запотічний І.І.
судді Матковська З.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:
представника позивача - Сендега Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Галицького районного суду м.Львова від 01 березня 2018 року у справі № 461/1138/18 (суддя Радченко В.Є.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скромного Ярослава Івановича в справі про порушення митних правил №5763/20900/17 від 12.12.2017 року. Позов обгрунтовує тим, що 12.12.2017 року постановою в справі про порушення митних правил №5763/20900/18 розглянуто матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 10.11.2017 року за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, а саме перевищення встановленого ст.95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення більше ніж 10 діб, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн. З оскаржуваною постановою позивач не погоджується, оскільки Львівською митницею ДФС не враховані обставини, які пом`якшують його відповідальність.
Постановою Галицького районного суду м.Львова від 01 березня 2018 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Івановича в справі про порушення митних правил №5763/20900/17 від 12.12.2017 року, і закрити справу про адміністративне правопорушення. Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень, накладеного на нього постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Івановича від 12.12.2017 р. за ч.3 ст.470 МК України, обмежившись усним зауваженням.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідач явку повноважного представника не забезпечив.
Позивач заперечує вимоги апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що порушення ОСОБА_1 митних правил, за яке на позивача накладене адміністративне стягнення постановою від 12.12.2017 року, є малозначним, таким, що не призвело до істотного порушення державних чи громадських інтересів, а тому прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП в зв`язку з малозначністю правопорушення, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Судом встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. від 12.12.2017 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. Як вбачається з оскаржуваної постанови, 10.11.2017 р. о 21 год. 50 хв. в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «MERCEDES» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким слідував громадянин ОСОБА_1 з України до Республіки Польща. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в ПІК «Інспектор 2006» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 19.04.2015 р., громадянин ОСОБА_1 , ввіз через пункт пропуску Львівської митниці ДФС на митну територію України транспортний засіб марки «JEEP-GRAND CHEROKEE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений на строк, передбачений нормами ст.95 МК України. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 10.11.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Таким чином, ОСОБА_1 , перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб.
Частиною 1 статті 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.
При цьому, згідно з гл.55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).
Відповідно до частини шостої ст. 379 МК України, строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 Кодексу) встановлюються відповідно до ст. 108 Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 Кодексу.
Частиною 1 та 2 ст. 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). До зазначених строків не включається час дії виключних обставин непереборної сили, зазначених у статті 192 цього Кодексу.
Пропуск ввезеного позивачем вищезазначеного автомобіля здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст.381 МК України, тобто в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту (10 діб). У випадку ввезення даного транспортного засобу в іншому режимі ніж транзит, позивач зобов`язаний був письмово задекларувати такий транспортний засіб та виконати інші митні формальності. Позивачем не було письмово задекларовано транспортний засіб в іншому режимі, тому можна вважати, що транспортний засіб був ввезений в Україну в митному режимі транзит.
Частина 3 ст.470 МК України встановлює відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.
Таким чином, транспортні засоби особистого користування за змістом МК України віднесені до категорії товарів, а переміщення товарів громадянами з метою транзиту здійснюється з дотриманням строків передбачених статтею 95 МК України.
Відповідно до ст.192 МК України, перевізник зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання, терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 22.05.2015 р. звернувся із заявою до начальника митниці, в якій повідомив, що 19.04.2015 р. ним було ввезено на митну територію України, через митний пост «Шегині» транспортний засіб «JEEP-GRAND CHEROKEE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 . Даний автомобіль був переданий в якості безповоротної допомоги в/ч польова пошта В 4890 для потреб групи розмінування. Даний факт також підтверджується, актом приймання передачі від 21.04.2015 р., актом прийому автомобіля від 22.05.2015 р., актом передачі приймання матеріальних цінностей від 22.05.2015 р., довідкою виданою ТОВ Командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 22.05.2015 р.
Колегія суддів приймає до уваги те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є волонтером АТО. Вчинене ним адміністративне правопорушення не призвело до істотного порушення державних чи громадських інтересів.
Однак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, обмежившись усним зауваженням, оскільки суд першої інстанції перебрав на себе повноваження суб`єкта владних повноважень (відповідача), до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення та право прийняти одне з кількох юридично допустимих рішень.
Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ч.4 ст. 229, ст. 243, ст. 308, ст. 310, п.1 ч.2 ст. 315, п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити частково.
Рішення Галицького районного суду м.Львова від 01 березня 2018 року у справі № 461/1138/18 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Івановича в справі про порушення митних правил №5763/20900/17 від 12.12.2017 року.
Провадження у адміністративній справі закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська