Справа № 821/489/18
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/489/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.,

при секретарі - Рябчич А.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Яцемирського С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

13 березня 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №48979-1301 про нарахування ОСОБА_3, рнокпп НОМЕР_1, податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 3821,90 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №48977-1301 про нарахування ОСОБА_3, рнокпп НОМЕР_1, податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 32753,67 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №48978-1301 про нарахування ОСОБА_3, рнокпп НОМЕР_1, податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2015 рік у сумі 27294,73 грн.

Ухвалою від 14.03.2018 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав, недоліки позову усунув.

26 березня 2018 року ухвалою суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що 25 грудня 2017 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення на суму 63870,30 грн про нарахування ОСОБА_3 податкових зобов'язань з орендної плати за 2015-2017 роки. Позивач стверджує, що він з 11 лютого 2005 року є орендарем земельної ділянки площею 30,6 га, яку він орендує строком на 45 років для ведення фермерського господарства з орендною платою у розмірі земельного податку. 15 лютого 2005 року позивач створив фермерське господарство «АСНА», за статутом до фермерського господарства увійшла земельна ділянка. За 2015-2017 роки фермерське господарство подавало до податкового органу декларації з плати за землю з сумою річної плати 909,93 грн за 2015 рік та по 1091,92 грн для 2016 року та 2017 року. Оскільки розмір орендної плати за змелю встановлюється в договорі оренди, то і нарахування такої плати за 2015-2017 роки податковим органом у розмірі більшому за розмір земельного податку є протиправним та неправомірним. Все це, на думку позивача, є підставами для задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач 10 квітня 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Відповідно до пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (в редакції чинній в 2015-2016 роках). З 01.01.2017 року сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку. Оскільки позивач за 2015-2016 роки сплачував суму значно меншу від 3% нормативної грошової оцінки землі, йому донараховано відповідні суми. За 2017 рік позивачу нараховане податкове зобов'язання в розмірі 0,35 % грошової оцінки, відповідно до ставки земельного податку встановленої рішенням Ольгівської сільської ради від 23.01.2017 року №90. З наведеного відповідач робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши надані документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області та громадянином ОСОБА_3 11 лютого 2005 року укладено договір оренди землі. Об'єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 30,6 га із земель запасу Ольгівської сільської ради, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 319586,64 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі податку на землю. Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

15 лютого 2005 року позивач зареєстрував фермерське господарство «АСНА», яке створене на виділеній за договором оренди від 11 лютого 2005 року земельній ділянці.

Позивач не заперечує, що він, через фермерське господарство «АСНА», сплачував в 2015-2017 роках орендну плату з юридичних осіб в розмірі земельного податку за відповідні періоди, тобто в розмірі значно меншому за встановлений в ПК України.

Також позивач не заперечує, що між Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області та фермерським господарством «АСНА» не укладалось ніяких договорів оренди, а в сам договір оренди від 11 лютого 2005 року не вносились зміни стосовно орендаря.

26 червня 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області на адресу відповідача направлено лист №11-21-0.63-4936/2-17 «Про надання інформації», в додатку до якого зазначено, що земельною ділянкою площею 30,60 га користується ФГ «АСНА» за договором оренди земельної ділянки з 11 лютого 2005 року, зміни до договору оренди не вносились та офіційно земельна ділянка зареєстрована на орендаря - ОСОБА_3, перереєстрація оренди з громадянина на фермерське господарство не проводилась. Розмір нормативної грошової оцінки землі за відповідним договором оренди становить: 2015 рік - 909976,87 грн; 2016 рік - 1091972,24 грн; 2014 рік - 1091972,24 грн.

Враховуючи, що позивач сплату за оренду земельної ділянки не проводив податковий орган звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з метою встановлення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та керуючись нормами ПК України самостійно визначив позивачу податкові зобов'язання за період 2015-2017 роки.

Позивач вважає, що сплата орендної плати відбувалась фермерським господарством, а тому у нього, як громадянина, відсутній обов'язок зі сплати орендної плати.

Вирішуючи спір суд зазначає, що з 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Підпунктом 288.5.1 ст.285 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 ста ті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, викладеної в листі №11-21-0.63-4936/2-17 від 20.06.2017 року, площа земельної ділянки, наданої в оренду ФГ «Любава» становить 50 га, а нормативна грошова оцінка цієї землі становить станом на 01.01.2015 року - 909976,87 грн, станом на 01.01.2016 року - 1091972,24 грн, станом на 01.01.2017 року - 1091972,24 грн.

В редакції ПК України, яка діяла з 01.01.2017 року пп.288.5.1. п.288.5 ст.288 викладено наступним чином «Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території».

23 січня 2017 року рішенням Ольгівської сільської ради Бериславського району Херсонської області 12 сесії 07 скликання «Про затвердження ставок земельного податку на території Ольгівської сільської ради» №90 ставка земельного податку для земель сільськогосподарського призначення встановлена на рівні 0,35% від нормативної грошової оцінки земель.

Позивач не заперечує, що він не сплачував зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб, а викладені ним доводи є наслідком помилкового тлумачення ним норм податкового законодавства.

Фактично всі доводи позивач зводяться до того, що орендна плата сплачувалась фермерським господарством за ставкою земельного податку, як це передбачено договором оренди від 11 лютого 2005 року, а тому податкові повідомлення-рішення відповідача є протиправними.

Суд не може погодитись з такою позицією, оскільки фермерське господарство створене на 4 дні пізніше ніж укладено договір оренди земельної ділянки, а тому для набуття права оренди на таку земельну ділянку саме фермерським господарством «АСМА» у відповідний договір повинні були вноситись зміни.

Така позиція суду цілком узгоджується, як з нормами чинного законодавства так і з п.40 договору оренди від 11 лютого 2005 року, в якому зазначено «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов договору або розірвання договору.».

Окремо суд звертає увагу, що договір оренди не дає орендарю права на передачу земельної ділянки в суборенду без письмової згоди орендодавця (п.30 договору).

З урахуванням вищевикладеного єдиним орендарем земельної ділянки є ОСОБА_3, а тому посилання на сплату орендної плати іншим платником податків є помилковим.

Таким чином, за 2015 рік позивач повинен був сплатити орендну плату з фізичних осіб в розмірі 27294,73 грн, за 2016 рік позивач повинен був сплатити орендну плату з фізичних осіб в розмірі 32753,29 грн, за 2017 рік позивач повинен був сплатити орендну плату з фізичних осіб в розмірі 3821,90 грн.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу (п.288.7 ст.288 ПК України).

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад або рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, за квитанцією про приймання податкових платежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (п. 287.5 ст.287 ПК України).

Враховуючи викладене, суд встановив, що позивач не сплатив належну суму орендної плати з фізичних осіб, в зв'язку з чим податковий орган визначив грошові зобов'язання шляхом винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв спірні податкові повідомлення-рішення, в яких визначено орендну плату, яку необхідно сплатити позивачу у 2015-2017 роках, розраховану в розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки та у розмірі земельного податку відповідно.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 12 квітня 2018 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 17 квітня 2018 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.13