Справа № 367/4978/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/4978/17 Головуючий у 1 інстанції: Саранюк Л.П.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Губської Л.В. Кондратенко Я.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2018 р. у справі за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Ірпінської міської ради Київської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, в якому просила визнати дії протиправними; зобов'язати відповідача надати повну інформацію у вигляді належним чином завірених копій документів.

29 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення та заборони Ірпінській міській раді приймати будь-які рішення щодо виділення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою до надання позивачу відповіді на її запити.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи сторони до суду не прибули.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем вид забезпечення позову призведе до дезорганізації роботи Ірпінської міської ради та населення Ірпінського регіону. Заборона вчинення дій, які спрямовані на виділення земельних ділянок особам, які в належній формі подали необхідні документи, зачіпає інтереси територіальної громади м. Ірпінь.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

За змістом статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України, тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається саме на позивача, який ініцінює таке клопотання.

Таким чином, суд у кожному випадку повинен встановити, виходячи з конкретних доказів, чи є хоча б одна з зазначених обставин у наведеній нормі, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено, що невжиття таких заходів призведе до порушень прав, свобод та інтересів позивача до винесення рішення у справі, або ж унеможливить чи утруднить виконання рішення у майбутньому.

З огляду на спірні правовідносини та обставини справи, заборона відповідачу приймати будь-які рішення щодо виділення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою іншим особам, на думку колегії суддів, фактично перешкоджає йому здійснювати свої завдання щодо розпорядження землями комунальної власності з відповідними наслідками, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову, а також може порушити права інших осіб.

Як вірно вказано судом першої інстанції, спосіб забезпечення позову має стосуватись виключно питання про надання запитуваної інформації та не породжувати обмежень третім особам, встановлювати обмеження всупереч чинному законодавству на реалізацію законних прав громадян.

Таким чином, у даних правовідносинах відсутні підстави для заборони відповідачу приймати будь-які рішення щодо виділення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою іншим особам.

Також, апелянтом не надано доказів того, що в разі задоволення адміністративного позову позивачу необхідно буде докласти значних зусиль для відновлення порушеного права.

Колегія суддів також враховує співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Щодо доводів апелянта про те, що її заяву розглянуто з порушенням строків, колегія суддів зазначає, що відповідно до норм КАСУ, якщо суд визнає клопотання про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтованим і обставини вимагатимуть термінового вжиття заходів забезпечення позову, суд негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про забезпечення цього позову. В інших випадках (коли клопотання є необгрунтованим або з ініціативи суду) питання про забезпечення адміністративного позову суд вирішує в судовому засіданні, яке проводиться в межах розумного строку з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Ірпінській міській раді Київської області приймати будь-які рішення щодо виділення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою до надання їй відповіді на запити.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 312, 313, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Губська Л.В.

Повний текст постанови виготовлено 23.04.2018 року