Справа № 363/2949/17
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 363/2949/17 Суддя (судді) першої інстанції: Чірков Г.Є.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючогосудді Петрика І.Й.

суддів Собківа Я.М., Твердохліб В.А.

за участю секретаря Горяінової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2018 року

у справі № 363/2949/18

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України

про визнання висновку часткового протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України в якому просив:

-визнати висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 15.02.2017 року № 2291 в частині визначення причини захворювання ОСОБА_3 ``захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС`` та довідку МСЕК серії НОМЕР_1 від 16.02.2017 року в частині зазначення причини інвалідності - ``захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС ``-протиправними.

-зобов`язати відповідача змінити формулювання причини захворювання в експертному висновку №2291 від 15.02.2017 року та причини інвалідності в довідці МСЕК серії НОМЕР_1 від 16.02.2017 року з ``захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС`` на ``захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС``

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій посилається на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та порушено норми матеріального і процесуального права у зв'язку із наведеним проти сить скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, є пенсіонером СБУ та перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Київській області

Відповідно до довідки №334-4789 рішенням військово-лікарської комісії СБУ від 25 жовтня 2006 року позивача визнано обмежено придатним до військової служби, а його захворювання пов'язані з проходженням військової служби та виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

21 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача для встановлення причинного зв'язку хвороб ОСОБА_3 та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС. При тому, надавши відповідні документи, в тому числі довідку-висновок №334/4789.

15 лютого 2017 року Комісія на засіданні № 42 від 26 січня 2017 року розглянула звернення позивача а надала експертний висновок № 2291, згідного якого захворювання ОСОБА_3 пов'язано з впливом аварії на ЧАЕС.

23 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до Голови Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України в якій просив надати відповідь позивачу, чому комісія під час розгляду наданих документів прийшла до експертного висновку, що отримані ОСОБА_3 захворювання під час проходження військової служби пов'язані з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, а не з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом від 02 червня 2017 року № 3889 Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України надала відповідь ОСОБА_3, що оскільки позивач має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорії 4, комісія розглянула медичну експертну справку ОСОБА_3 та відповідно до вимог чинного законодавства пов`язала хворобу позивача з проживанням на забрудненій території і видала відповідний експертний висновок.

Не погоджуючись із діями відповідача, ОСОБА_3 звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 1.1 - 1.4 Положення про систему експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи 30.05.1997 № 166/129 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства надзвичайних ситуацій України 10.10.2012 № 789/1248) (далі- Положення) даним Положенням визначається система експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Складовими системи експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є експертні комісії.

Основною метою системи експертизи є з'ясування причин та обставин виникнення захворювань та ускладнень їх перебігу та наявності можливого впливу іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС на їх розвиток та прогресування, обґрунтоване підтвердження такого зв'язку у осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Експертизі щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС підлягають особи, які згідно з чинним законодавством мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Як передбачено п.п. 5.1., 5.6 - 5.8 Положення розгляд медичних справ в експертних комісіях проводиться за особистим зверненням постраждалого або уповноваженої ним особи та/або направленням закладу охорони здоров'я за наявності статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та документів, наведених у додатках 1 та 2 до цього Положення.

Розгляд медичної документації повинен здійснюватись експертною комісією з урахуванням результатів повного та всебічного (у динаміці) медичного обстеження постраждалого, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу.

Експерти консультативної групи експертної комісії проводять експертизу документів медичної справи, визначають основну хворобу, обґрунтовують можливий її зв'язок (чи його відсутність) з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, надають письмові висновки та рекомендації на засідання експертної комісії.

Члени експертної комісії після розгляду медичної справи та шляхом проведення голосування приймають рішення про наявність (відсутність) зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі прийнятого рішення про наявність (відсутність) зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС експертною комісією надається експертний висновок, який підписується головуючим на засіданні експертної комісії та засвідчується печаткою комісії.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 надав на розгляд Комісії посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіологічного контролю у 1986-1993 роках, 4 категорії, а тому Комісія в межах своєї компетенції, розглянула звернення позивача та пов'язала його захворювання з впливом аварії на ЧАЕС.

З огляду на те, що ОСОБА_3 на розгляд комісії не надав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,а тому, підстав для видача експертного висновку, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не встановлено,питання для встановлення даного факту до компетенції Комісії не належить.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. №51.

Відповідно до п. 10 даного Порядку, видача посвідчень проводиться потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Отже, відповідач в межах своїх повноважень та згідно норм чинного законодавства надав висновок щодо захворювання ОСОБА_3, яке пов'язане із впливом аварії на ЧАЕС, з огляду на зміст поданих ним документів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 250, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2018 року-без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач Петрик І.Й.

Судді Собків Я.М.

Твердохліб В.А.

Повний текст постанови виготовлено 18 квітня 2018 року