Справа № 9901/524/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 квітня 2018 року

Київ

справа №9901/524/18

адміністративне провадження №П/9901/524/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В.М. (далі - Суд), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання неправомірною та протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, визнати нечинним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, як суду першої інстанції, з позовом до Вищої ради правосуддя, в якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка не вжила заходів для належної перевірки викладених фактів та обставин ознак дисциплінарного проступку судді Тернівського райсуду м.Кривого Рогу ОСОБА_2;

- зобов'язати Вищу раду правосуддя відкрити дисциплінарне провадження стосовно судді Тернівського райсуду м.Кривого Рогу ОСОБА_2;

- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка виявилася у ненаданні повної, належної відповіді на його запит від 21 травня 2016 року, тобто не перевірено додержання суддею вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції і виконання ним даної клятви народу України;

- зобов'язати Вищу раду правосуддя протягом п'ятнадцяти днів надати, відповідно до законодавства, належну обґрунтовану відповідь на всі вимоги його запиту від 21 травня 2016 року;

- визнати ухвалу Вищої ради правосуддя від 20 лютого 2018 року нечинною повністю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що до скарги додав докази та просив витребувати додаткові матеріали справи із звукозаписом засідання, що є фактичними даними незаконної поведінки судді, що є ознакою дисциплінарного проступку судді, що є підставою для дисциплінарної відповідальності судді. Позивач вважає, що залишивши його скаргу без задоволення, відповідач вчинив бездіяльність, чим порушив його право на захист прав і свобод будь-яким незабороненими законом шляхом, право на ліквідацію перешкод при реалізації прав та законних інтересів після звернення до відповідача, який не дотримався встановленого порядку реалізації даного права, не гарантував права викривати недоліки в роботі судової установи.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у адміністративній справі, Судом з'ясоване наступне.

Порядок дисциплінарного провадження щодо судді врегульовано Законом України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема частиною першою статті 107 визначено право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 реалізував право на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргою на дії судді Тернівського райсуду м.Кривого Рогу ОСОБА_2, який, на думку позивача, вчинив дисциплінарні проступки.

Згідно зі статтею 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.

Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя (частина друга статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Дисциплінарне провадження передбачає: 1) попереднє вивчення та перевірку дисциплінарної скарги; 2) відкриття дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності (частина третя статті 42 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач): вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону та наявність підстав для залишення без розгляду дисциплінарної скарги чи відмови у відкритті дисциплінарної справи; за наявності підстав, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 44 цього Закону, - повертає дисциплінарну скаргу скаржнику.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів ухвалою від 20 лютого 2018 року №1551/0/18-18 членом Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Худиком М.П. скаргу ОСОБА_1 за вихідним №248/0/20-18 стосовно дисциплінарного проступку судді Тернівського райсуду м.Кривого Рогу ОСОБА_2 залишено без розгляду та повернуто скаржнику. Рішення вмотивоване тим, що скарга не містить конкретних відомостей про наявність у поведінці судді ОСОБА_2 ознак дисциплінарного правопорушення, що відповідно до частини першої статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» могло бути підставою дисциплінарної відповідальності судді, а доводи скарги щодо законності та обґрунтованості судового рішення можуть бути перевірені виключно судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Зміст цієї ухвали свідчить про те, що попередню перевірку скарги ОСОБА_1 проведено як перевірку дисциплінарної скарги.

Суд звертає увагу, що дії Вищої ради правосуддя щодо проведення попередньої перевірки не можуть бути самостійним предметом адміністративного позову з огляду на постановлення ухвали за результатами проведення такої попередньої перевірки, оскільки не обумовлюють виникнення жодних юридичних наслідків для позивача.

Частиною четвертою статті 44 Закону України «Про вищу раду правосуддя» передбачено, що рішення про повернення дисциплінарної скарги не оскаржуються.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про вищу раду правосуддя» за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

Якщо Дисциплінарна палата ухвалила рішення про відмову у притягненні судді до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарне провадження припиняється (частина шоста статті 50 Закону України «Про вищу раду правосуддя»).

Частиною першою статті 51 Закону України «Про вищу раду правосуддя» передбачено, що право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.

Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження (частина перша статті 51 Закону України «Про вищу раду правосуддя»).

Згідно з положеннями статті 52 Закону України «Про вищу раду правосуддя» до суду може бути оскаржене рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати.

Пунктом 3 частини першої статті 131 Конституції України передбачено, що в Україні діє Вища рада правосуддя, яка розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора.

Таким чином, ОСОБА_1 заявив позовні вимоги, які зводяться до визнання протиправною бездіяльності Вищої ради правосуддя щодо невідкриття дисциплінарного провадження щодо судді Тернівського райсуду м.Кривого Рогу ОСОБА_2, чим фактично оскаржує діяльність щодо постановлення ухвали від 20 лютого 2018 року №1551/0/18-18 членом Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Худиком М.П.

З викладених законодавчих приписів і матеріалів позовної заяви можна зробити висновок, що ухвала від 20 лютого 2018 року №1551/0/18-18 та діяльність органів Вищої ради правосуддя щодо їх постановлення не можуть бути оскаржені в судах.

Суд наголошує, що адміністративним судом захищається лише фактично порушене право особи, яка перебуває у публічно-правових правовідносинах з відповідачем, котрий здійснює владні управлінські функції. Право на оскарження рішення, дій Вищої ради правосуддя, її органів, що здійснюють дисциплінарне провадження, мають лише суб'єкти цього провадження у порядку, передбаченому законом. Громадяни, які не є суб'єктами дисциплінарного провадження щодо суддів, не мають права оскаржувати дії та рішення визначених законом органів за результатами такого провадження.

Частиною третьою статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Водночас, ОСОБА_1 не є суб'єктом дисциплінарного провадження у розумінні зазначених норм законодавства, тобто між ним та Вищою радою правосуддя, органи якої розглянули його скаргу в установленому законодавством порядку, відсутній будь-який спір, який належить до юрисдикції судів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що Вища рада правосуддя не вчиняла жодних дій, не допускала фактів бездіяльності, які б створювали для позивача права та обов'язки і породжували для нього право на захист, і, відповідно, право на звернення до суду з таким позовом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на обставини, у зв'язку з якими ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду і наведене вище правове регулювання цих відносин, Суд вважає, що у відкритті провадження у справі за цим позовом слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 170, 248, 266, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання неправомірною та протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, визнати нечинним рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.М. Бевзенко