Справа № 219/11870/17
Суддя: Харченко О. П.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання до вчинення дій, яку в подальшому уточнила представник позивача, посилаючись на те, що він є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та до лютого 2015 року отримував пенсію шляхом зарахування коштів на банківський рахунок. Зазначив, що йому повідомлено про припинення виплати пенсії у звязку з відсутністю реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Вважає дії відповідача щодо припинення йому виплати пенсії з лютого 2015 року такими, що порушують його конституційні права, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Просить суд визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати йому пенсії з 01 лютого 2015 року; зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити призначену йому пенсію з 01 лютого 2015 року, справу розглянути без його участі.

Від начальника Управління до суду надійшли заперечення відповідача, в яких зазначено, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території. В наданих запереченнях зазначено, що виплата пенсії була призупинена з лютого 2015 року. Виплати пенсій особам, переміщеним з тимчасово окупованих територій, регулюються постановою КМУ № 595 від 07 листопада 2014 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам, організаціям Донецької та Луганської областей», Постановою КМУ № 509 від 01 жовтня 2014 року «Про тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ», постановою КМУ № 365 від 08 червня 2016 року «Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», постановою КМУ № 136 від 18 лютого 2016 року «Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації…» та деякими іншими. Враховуючи вищевказані постанови, виплата пенсії позивачу з лютого 2015 року булла призупинена. З заявою про поновлення виплати пенсії позивач не звертався. Позивачем не вжито заходів, спрямованих на отримання належної йому суми пенсійних виплат, у звязку з чим він не зміг отримати пенсійні виплати, тобто реалізувати гарантоване Конституцією України право, оскільки ним не надано суду доказів того, що він позбавлений права та можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення в порядку, передбаченому, зокрема, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», тобто не встановлено порушення його прав. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», підзаконними нормативними актами, прийнятими постановами Кабінету Міністрів України, права позивача порушені не були, у звязку із чим просить відмовити у задоволенні позову та судовий розгляд проводити без участі представника Управління.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецькоїобластівід 12 січня 2018 року на підставі п. 3 ч. 6 ст. 12, ст. 257, ч. 7 ст. 260 КАС України в редакції від 3 жовтня 2017 року вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини у їх сукупності, суд вважає достатніми підстави для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Підстав для розгляду справи в судовому засіданні не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами документи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, попередня назва установи - Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, ОСОБА_1, будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, після передання електронної пенсійної справи отрим ував пенсію у ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області до лютого 2015 року. З 01 лютого 2015 року нарахування та виплату позивачеві пенсіїприпинено, що вбачається з письмових заперечень на адміністративний позов.

Згідно з листом від 10 жовтня 2017 року, адресованим представнику позивача, позивачеві виплату пенсії не проведено після встановлення факту безпідставної виплати пенсії за відсутності реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

ОСОБА_1 з 06червня 2017 року, відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А, про що свідчить відмітка у паспорті громадянина України

Суд звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до ч. 3 цієї статті виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вказівка у письмових запереченнях на призупинення виплати пенсії не може свідчити про те, що виплата пенсії не припинялась, оскільки в частині здійснення пенсійних виплат Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не оперує поняттям «призупинення».

Установлено, що, не зважаючи на фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії не приймалося.

Згідно зі Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 року прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» № 595. Цією постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як ствердив представник відповідача у письмових запереченнях, з метою забезпечення контролю за дотриманням норм законодавства при взятті на облік та виплаті пенсій внутрішньо переміщеним особам з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» змін до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 79, які набрали чинності 18 березня 2015 року, призначення та поновлення пенсій особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, здійснюється тільки після обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних про взятих на облік осіб, між органами соціального захисту населення та управліннями Пенсійного фонду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі Постанова №509). Цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Водночас, отримання такої довідки є правом особи. Реєстрація місця проживання на підконтрольній органам державної влади України території України не може створювати додаткових вимог для отримання пенсії за місцем реєстрації для особи, яка раніше була зареєстрована на непідконтрольній території України.

Суд зауважує, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються , зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. При цьому повноваженнями приймати закони наділена лише Верховна Рада України (ст. 91 Конституції України). Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч. 2 ст.8 Конституції України).

Конституційне поняття «закон України» не підлягає розширеному тлумаченню, це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Водночас, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено законами.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення територіальними органами Пенсійного фонду не сумісне з дотриманням вимог чинного Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особливу увагу слід звернути на те, що у преамбулі до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Представником відповідача не представлено рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2015 року з підстав, передбачених ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо припинення виплати позивачеві пенсії 01 лютого 2015 року та зобовязання нарахувати та виплатити пенсію за цей період підлягають задоволенню, оскільки підстав для не нарахування та невиплати пенсії позивачеві з 01 лютого 2015 року представник відповідача не довів.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки рішення суду прийнято на користь позивача, то, в даному випадку, судовий збір у розмірі 640 грн. має бути стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, - ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19, 44, 77, 78, 139, 241-246, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з наступними змінами, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 лютого 2015 року.

Зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначену йому пенсію з 01 лютого 2015 року.

Місце проживання позивача ОСОБА_1: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Героїчна буд. 3 А; РНОКПП НОМЕР_1.

Місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35; .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.П. Харченко