Справа № 607/10647/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2251/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну Управління патрульної поліції у Рівному на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2017 року у справі №607/10647/17, винесену головуючим суддею Багрій Т.Я., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Рівному про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції у м. Рівному про скасування постанови серії АР №680787 від 10 червня 2017 року про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а про існування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався лише отримавши постанову із відділу ДВС. Зазначає, що порушень Правил дорожнього руху не допускав, постанова йому не була вручена і від підпису він не відмовлявся як вказано у постанові.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2017 року позов задоволено. Скасовано постанову інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Рівному ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР №680787 від 10 червня 2017 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за малозначністю адміністративного правопорушення. Оголошено ОСОБА_1 усне зауваження, провадження у справі закрити.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, у якій вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, недотримано норми процесуального права, неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, висновки викладені в постанові не відповідають обставинам справи. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що суд першої інстанції не вправі був звільняти позивача від адміністративної відповідальності та закривати провадження у справі; факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складенні постанови про притягнення водія до адміністративної відповідальності, інспектор керувався власним переконанням із побаченого та зафіксованого порушення ПДР та тієї обставини, що позивач визнав вину у скоєному правопорушенні. Просить постанов суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що коли його зупинили поліцейські він вибачився за вчинене порушення, оскільки поспішав на ювілей. Однак переглянувши відео, він зрозумів що не вчиняв порушення та доказів вчинення такого немає. Крім цього він не відмовлявся від підпису та отримання постанови, а у випадку такої його відмови це мало б бути засвідчене підписами свідків чи понятих.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. Відповідно до постанови серії АР №680787 від 10 червня 2017 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Підставою притягнення позивача до відповідальності стало те, що він 10 червня 2017 року в 11 год. 50 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 372 км., керуючи транспортним засобом марки «Chery Tiggo» р.н. НОМЕР_1 порушив правило розташування транспортних засобів на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, тобто здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п.11.4 Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем при розгляді справи не виконано вимоги ст. ст. 251, 280, 283 КУпАП, зокрема не враховано докази та обставини справи, постанова містить лише фабулу адміністративного проступку без посилання на жодні докази, постанова не містить відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати. Крім цього, звільнив позивача від адміністративної відповідальності та накладення стягнення, обмежившись щодо нього заходом впливу у виді усного зауваження, провадження у справі закрив.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що суперечать нормам матеріального права, крім цього такі є фактично суперечливими, оскільки суд зазначає у мотивувальній частині постанови, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, проте у той же час посилається на відсутність доказів відповідно до статті 251 КУпАП та закриває провадження за малозначністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч. 5 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено можливість застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського не вбачається, коли саме та де саме позивач допустив порушення п. 11.4 Правил дорожнього руху України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Крім цього, суд першої інстанції, посилаючись на норми ст. 22 КУпАП звільнив позивача від адміністративної відповідальності за малозначністю адміністративного правопорушення.

Ст. 22 КУпАП вказує на те, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проте, на момент винесення судом першої інстанції постанови у даній справі, у адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб'єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

Таким чином, адміністративний суд не вправі був на дату винесення постанови, з урахуванням чинних та той час вимог КАС України, приймати рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 268 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Рівному задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2017 року у справі №607/10647/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Управління патрульної поліції у м. Рівному серії АР №680787 від 10 червня 2017 року та закрити провадження у адміністративні справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 19.04.2018р.