Справа № 823/1944/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1944/17 Суддя (судді) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О.О.

суддів: Ключковича В.Ю., Парінова А.Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 810-13 від 09.06.2016 року, яким визначено зобов'язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 2631 грн. 49 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення Черкаської міської ради від 25.06.2015 року «Про затвердження Положення та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» оприлюднене належним чином.

Крім того зазначає, що податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є складовою частиною податку на майно, зміни до податку протягом бюджетного періоду не вносились, а тому принцип стабільності, закріплений ст. 4 Податкового кодексу України, не порушено.

Також зауважує, що п. 2 рішення Черкаської міської ради № 2-136 від 28.01.2016 року визначено, що це рішення застосовується з дати набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», тобто з 01.01.2016 року, разом з тим апелянт вважає, що обов'язок щодо сплати податку на нежитлову нерухомість виник у позивача з наступного бюджетного року, а саме з 2016 року за 2015 рік.

Крім того, апелянт зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 року було залишено без змін постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.09.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 року, якими визнано незаконним та скасовано п. 6.2 Положення «Про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території м. Черкаси», затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 28.01.2016 року № 2-136, тому підлягає застосуванню попередня редакція нормативно-правового акту і платник в будь-якому разі не звільняється від обов'язку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є власником 1/2 частини нежилого приміщення загальною площею 432,1 м2, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1.

09.06.2016 року ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 810-13, яким на підставі рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 року №2-672 та Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток №1 до рішення) позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік у розмірі 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2015 року (1218 грн. станом на 01.01.2015 року) за 1 квадратний метр належної позивачу 1/2 частини нежилого приміщення (216,05 м2) у загальній сумі 2631 грн. 49 коп.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом а перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Отже, встановлення податку на майно є безумовним обов'язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

22.01.2015 року Черкаською міською радою було прийнято рішення №2-672, яким відповідно до статті 266 Податкового кодексу України на території міста Черкаси встановлено податок на майно, зокрема, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток №1 до рішення).

Згідно пункту 3.1 вказаного Положення об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом 6 вказаного Положення передбачено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 5 рішення Черкаської міської ради від 22.01.2015 року №2-672 встановлено, що відповідно до пункту 4 розділу 11 Прикінцевих положень до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-V111 це рішення застосовується з дати набрання чинності зазначеного Закону, тобто з 1 січня 2015 року.

Підпунктом 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України визначено порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Наведеною нормою передбачено обов'язок місцевої ради опублікувати рішення про встановлення місцевого податку, а також наслідки несвоєчасного опублікування відповідного рішення. Причому норма розрізняє період опублікування рішення ради (це період, який передує плановому), плановий період (у якому планується встановити місцевий податок) і наступний період, (тобто період, який є наступним за плановим).

Якщо таке рішення не буде опубліковано до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому підлягає застосуванню відповідний податок, таке рішення застосовується з початку наступного бюджетного періоду за тим, у якому планувалося запровадити відповідний податок.

В даному випадку із запровадженням податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2015 рік відповідні норми Закону №71-VIII набрали чинності з 01.01.2015 року.

Отже, лише в 2015 році місцеві ради отримали повноваження і одночасно набули обов'язку щодо встановлення зазначеного податку. Відповідно, лише після цієї дати місцеві ради мали юридичні підстави для прийняття рішення про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Плановим відповідно до норми пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України є період після того, в якому приймається відповідне рішення ради.

За таких обставин у 2015 році не можна було визначити плановим періодом 2015 рік.

Таким чином, рішення місцевих рад щодо транспортного податку, прийняті у 2015 році, могли встановлювати плановим лише 2016 рік.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у позивача обов'язку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2015 році.

Щодо тверджень апелянта про належне оприлюднення «Про затвердження Положення та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що зазначене рішення опубліковане та оприлюднене належним чином у відповідності до діючого на той час законодавства.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О.О. Беспалов

Суддя В.Ю. Ключкович

Суддя А.Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 19.04.2018 р.)