Справа № 820/2040/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 р. № 820/2040/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправним протоколу, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі уповноваженого представника звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправним протокол відповідача від 25.01.2018 року щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати пенсії з 07.10.2009 року; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у судовому порядку в рамках розгляду справи № 643/3155/17 йому було поновлено виплату пенсії за віком починаючи з 07.10.2009 р., яке пенсійним органом виконано у жовтні 2017 року шляхом нарахування та виплати пенсії, проте, відповідачем не було нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строку виплати з 07.10.2009р. З цього приводу позивач через уповноваженого представника звернувся до відповідача, проте відповідним рішенням у вигляді протоколу від 25.01.2018 року у нарахуванні та виплаті відповідної компенсації йому було відмовлено з посиланням на той факт, що в даному випадку поновлення та виплату пенсії було здійснено за рішенням суду у повному обсязі та без затримки, що свідчить про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації. Вказана відмова стала підставою звернення до суду.

Ухвалою від 26.03.2018 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, компенсація передбачена для нарахованих сум пенсій у разі затримки їх виплати, у свою чергу пенсію позивачу поновлено за відповідним рішенням суду у справі № 643/3155/17 та виплачено своєчасно та без затримок, що свідчить про відсутність підстав, визначених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" для нарахування та виплати компенсації, оскільки вказаним законом хоча і передбачена відповідальність за затримку строків виплати, проте, в даному випадку, відсутні всі у сукупності елементи складу цивільного правопорушення, наявність яких, в силу норм ЦК України, зумовлює настання цивільно - правової відповідальності.

Позивач надав відповідь на відзив в якому вказав, що посилання відповідача на приписи ЦК України є недоречними та фактично спрямовані на уникнення відповідальності, водночас, відповідним рішенням суду у справі № 643/3155/17 була встановлена протиправна бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, яка полягала у не поновленні виплати пенсії. Крім того норми чинного законодавства не ставлять у залежність компенсацію втрати грошових коштів від попереднього, окремого нарахування та виплати пенсії, яке було здійснено за вищевказаним судовим рішенням.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримував пенсію за віком, проте, після його виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю, виплату пенсії йому було припинено.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/3155/17 від 03.04.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 року, тобто, є такою, що набрала законної сили, було задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії: визнано протиправним та скасовано протокол Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова від 04.01.2017 року про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії з 07.10.2009 року; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова поновити з 07.10.2009 року та виплачувати в подальшому пенсію ОСОБА_1 з урахуванням всіх підвищень, перерахунків та розміру мінімальної пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вказував, що пенсійним органом було виконано зазначену постанову Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/3155/17 шляхом поновлення виплати пенсії з 07.10.2009 року та здійснено нарахування та виплату пенсії за пенсійною справою та відповідним розрахунком у сумі 89225,20 грн. у жовтні 2017 року.

Проте, як зазначав позивач, Управлінням Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова йому не було нараховано та виплачено компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строку виплати пенсії з 07.10.2009 р., у зв'язку з чим, позивач, через уповноваженого представника, 16.01.2018 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про вчинення вказаних дій, починаючи з 07.10.2009 року по жовтень 2017 року, тобто, по дату виплати пенсії.

На вказане звернення відповідач надав супровідним листом від 30.01.2018 року копію протоколу від 25.01.2018 року про відмову в нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строку виплати пенсії мотивуючи її тим, що нарахування позивачеві пенсії відбулось на виконання рішення суду по справі № 643/3155/17 у вересні 2017 року, а її виплата - у жовтні 2017 року, тобто своєчасно, що виключає наявність підстав, визначених ст.2 ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" для нарахування та виплати компенсації та відповідальності Управління, передбаченої ст. 7 Закону.

Позивач, не погодившись з даною відмовою, звернувся за захистом своїх порушених прав у судовому порядку, оскільки вважав, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, має місце порушення строків виплати пенсії, що зумовлює наявність підстав для нарахування вищевказаної компенсації незалежно від підстав нарахування пенсії - самим відповідачем у добровільному порядку, чи на виконання судового рішення.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" ( надалі - Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) ( ст. 3 Закону).

Відповідно до пункту 2 "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Також відповідно до п.3 даного порядку Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктом 4 порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. (у тому числі пенсії). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Факт того , що відповідачем протиправно не було поновлено позивачу виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року, не було здійснено належних її нарахувань та виплат своєчасно, не підлягає доказуванню, в силу приписів ч.4 ст. 78 КАС України, оскільки встановлений постановою Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/3155/17 від 03.04.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 року, тобто, є такою, що набрала законної сили, що свідчить про наявність підстав для нарахування та виплати компенсації, починаючи з 07.10.2009 року по дату виплати пенсії.

Посилання відповідача на відсутність складу правопорушення та, як наслідок, відповідальності в порядку Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до правової позиції, висловленої у Постанові Верховного суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14 - основною умовою для виплати громадянину компенсації за ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У свою чергу, право на поновлення та виплату зупиненої пенсії у позивача виникло з 07.10.2009 року - дня набрання чинності Рішенням КСУ № 25-рп/2009, проте, фактично такі дії вчинено відповідачем у жовтні 2017 року.

Суд, враховуючи також правову позицію, викладену ВСУ у постанові від 11.07.2017 р. у справі № 2а-1102/09/2670 зазначає, що Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядок проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, таке тривале ненарахування пенсії за минулі періоди сталося через вину відповідача, а тому, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, нарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було доведено правомірності відмови в нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати пенсії з 07.10.2009 року, що свідчить про законність та обґрунтованість позовних вимог, отже такі підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд, задовольняючи позов, з метою ефективного захисту прав позивача, виходить за межі позовних вимог, з огляду на приписи ч.2 ст.9 КАС України, в контексті визначення кінцевого періоду проведення нарахування та виплати компенсації, оскільки такий у прохальній частині позову не викладено та задовольняє другу позовну вимогу шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року по день виплати пенсії на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/3155/17 від 03.04.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 року, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати", а першу позовну вимогу, з огляду на некоректність викладення, задовольняє шляхом визнання протиправним та скасування протоколу відповідача від 25.01.2018 року щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати пенсії з 07.10.2009 року, оскільки розглядом справи доведено, що останній прийнято незаконно.

Прохання позивача в частині зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення не є позовною вимогою і обов'язком суду, враховуючи положення ст. 382 КАС України.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 129, 263, 255, 295, 297, 382 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати протокол Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 25.01.2018 року щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати пенсії з 07.10.2009 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (, вул. Валентинівська, 22Б, м. Харків, 61170) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року по день виплати пенсії на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/3155/17 від 03.04.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 року, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати".

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова ( , вул. Валентинівська, 22Б, м. Харків, 61170) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.