Справа № 826/4410/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 квітня 2018 року 15:28 № 826/4410/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ІПК»
до треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет споруДержавного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка Сергія Петровича, Міністерства юстиції України, Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Василенко Л.В., Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області,
про представники сторін:визнання протиправними та скасування рішень, позивача: Паламарчук М.А., ОСОБА_2: ОСОБА_6, представники інших учасників процесу не з'явились,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІПК» (далі - ТОВ «ІПК») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка Сергія Петровича (далі - Філюк С.П.) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер 26386633, на нерухоме майно - реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 31 - будівля, ресторан «ДАЧА», загальною площею 697,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, «Дрімленд» садове товариство, обслуговуючий кооператив, 1, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_3;

визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015 індексний номер: 26385067, на нерухоме майно - реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 31 - земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,2896 га, за адресою: АДРЕСА_3;

визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26396874, на нерухоме майно - реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 31 - будівля, готель, загальною площею 476,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, «Дрімленд» садове товариство, обслуговуючий кооператив, 3, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_4;

визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26396730, на нерухоме майно - реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 31 - земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 0,8072 га, за адресою: АДРЕСА_3;

визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26396264, на нерухоме майно - реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 31 - земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0368 га, за адресою: АДРЕСА_3;

визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26388954, на нерухоме майно - реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 31 - земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,1104 га, за адресою: АДРЕСА_3;

визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26392663, на нерухоме майно - реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 31 - будівля літня зала загальною площею 197,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, «Дрімленд» садове товариство, обслуговуючий кооператив, 2, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення державним реєстратором при прийнятті оскаржуваних рішень положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Заперечення представника Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - ГТУЮ у Київській області) обґрунтовані правомірністю дій державного реєстратора та прийнятих ним рішень.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник ГТУЮ у Київській області заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог не предмет спору, ОСОБА_2, в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.11.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк С.П., за результатами розгляду заяви від 16.11.2015 за № 14325304, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок № 868), прийняв рішення № 26386633 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким, на підставі іпотечного договору від 22.02.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. (далі - Іпотечний договір), зареєстрував за ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) право приватної власності на ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, «ІНФОРМАЦІЯ_2», обслуговуючий кооператив, 1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3.

23.11.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк С.П., за результатами розгляду заяви від 16.11.2015 за № 14325042, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20 Порядку № 868, прийняв рішення № 26385067 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким, на підставі Іпотечного договору, зареєстрував за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, «ІНФОРМАЦІЯ_2», обслуговуючий кооператив, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3.

23.11.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк С.П., за результатами розгляду заяви від 16.11.2015 за № 14325361, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20 Порядку № 868, прийняв рішення № 26396874 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким, на підставі Іпотечного договору, зареєстрував за ОСОБА_2 право приватної власності на готель, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, «ІНФОРМАЦІЯ_2», обслуговуючий кооператив, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4.

23.11.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк С.П., за результатами розгляду заяви від 16.11.2015 за № 14356196, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20 Порядку № 868, прийняв рішення № 26396730 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким, на підставі Іпотечного договору, зареєстрував за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5.

23.11.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк С.П., за результатами розгляду заяви від 16.11.2015 за № 14355508, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20 Порядку № 868, прийняв рішення № 26396264 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким, на підставі Іпотечного договору, зареєстрував за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

23.11.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк С.П., за результатами розгляду заяви від 16.11.2015 за № 14355508, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20 Порядку № 868, прийняв рішення № 26396264 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким, на підставі Іпотечного договору, зареєстрував за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

23.11.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк С.П., за результатами розгляду заяви від 16.11.2015 за № 14325125, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20 Порядку № 868, прийняв рішення № 26388954 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким, на підставі Іпотечного договору, зареєстрував за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, «ІНФОРМАЦІЯ_2», обслуговуючий кооператив, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

23.11.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк С.П., за результатами розгляду заяви від 16.11.2015 за № 14325235, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 20 Порядку № 868, прийняв рішення № 26392663 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким, на підставі Іпотечного договору, зареєстрував за ОСОБА_2 право приватної власності на літню залу, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, «ІНФОРМАЦІЯ_2», обслуговуючий кооператив, 2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як видно з матеріалів справи, 22.02.2013 між ОСОБА_2 (іпотекодержатель) та ТОВ «ІПК» (іпотекодавець) укладений договір іпотеки без випуску заставної, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. (далі - Іпотечний договір), відповідно до п. 1.1 якого цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з договору безпроцентної позики грошей, укладеного 21.02.2013 між іпотекодержателем та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3), за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язаний до 21.02.2014 повернути іпотекодержателю суму позики у розмірі 2493000,70 грн.

Предметом іпотеки, відповідно до п. 1.2 Іпотечного договору, є: комплекс, який складається з: ресторанного комплексу «Дача»: А-ресторанний комплекс «Дача» - 697,7 кв.м., Б - літня зала; В, П, Р, С, Т - навіс; Г - баня; Д - господарська будівля; Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О - будинки відпочинку; № 1 - колодязь, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив; земельна ділянка, розміром - 1,3933 га, кадастровий номер НОМЕР_6.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на момент прийняття спірних рішень, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 2 ст. 9 вказаного Закону визначено, що державний реєстратор, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав (п. 1); приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав (п. 2).

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на момент прийняття спірних рішень, встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Приписами ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

За змістом ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться зокрема на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п. 36 Порядку № 868, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 46 Порядку № 868 встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Згідно з п. 6 Порядку № 868 документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, згідно з п.п. 2.1.2, 5.1.1, 5.1.2, 5.2.1 Іпотечного договору на підставах, передбачених законодавством України, на предмет іпотеки може бути звернене стягнення. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог у разі порушення позичальником або іпотекодавцем зобов'язань чи умов, передбачених договором безпроцентної позики та/або іпотечним договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття іпотекодержавтелем права на таке відбувається, зокрема, за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку наступним чином, але не виключно: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця, з дотримання вимог, установлених ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається сторонами договором про задоволення вимог іпотекодержателя та є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених норм та умов Іпотечного договору, суд дійшов висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки останній набуває лише за умови надання реєстратору відповідних документів, у тому числі, звіту про оцінку предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності на момент такого набуття (пп. 2 п. 5.1.2 Іпотечного договору), а реєстратор, в свою чергу, приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства, у тому числі реєстратор зобов'язаний перевірити факт виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав (п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, реєстратор, для вчинення реєстраційної дії з реєстрації права власності, має перевірити не тільки наявність, а зміст і повноту поданих документів, тобто застереження, про яке домовились сторони.

Крім того, такими документами, у розумінні Іпотечного договору, п.п. 6, 36, 46 Порядку № 868 є, зокрема, докази невиконання боржником умов договору безпроцентної позики, тобто факт існування заборгованості, при цьому підтверджений належними доказами.

Такий висновок цілком відповідає приписам ст.ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», оскільки, в іншому випадку вирішення питання про наявність заборгованості одноособово іпотекодержателем без перевірки таких фактів та з подальшою реєстрацією права, недобросовісні дії реєстратора призведуть до незаконного позбавлення права власності на майно іпотекодавця.

За таких обставин, суд не може прийняти до уваги посилання представника ГТУЮ у Київській області на те, що реєстратор не наділений повноваженнями встановлювати правомірність набуття певного права, яке заявляється.

Разом з тим, з наявних в матеріалах реєстраційних справ вимог про усунення порушення, направлених, як позивачу, так і ОСОБА_3, видно, що, по-перше, вимога направлена ТОВ «ІПК» за адресою: 08171, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Енергетиків, буд. 4, кв. 3, по-друге, у них зазначено, що отримані за договором безпроцентної позики кошти до 22.02.2014 повернуті не були. До вказаних вимог також надано чеки та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проаналізувавши, в контексті наведених норм та висновків, вказані обставини та матеріали реєстраційних справ, суд дійшов висновку, що, по-перше, заявником не надано реєстратору звіту про оцінку предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності на момент такого набуття, як то передбачено умовами пп. 2 п. 5.1.2 Іпотечного договору, а реєстратором в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не перевірено факт виконання умов такого договору, по-друге, заявником не надано реєстратору будь-яких доказів на підтвердження існування заборгованості за договором безпроцентної позики та факту його невиконання, з огляду на їх відсутність у вказаних вимогах та у самих матеріалах реєстраційних справ, по-третє, вимога позивачу направлена за адресою: 08171, АДРЕСА_1, натомість адресою місцезнаходження позивача є: 08708, Київська обл., Обухівський район, село Нещерів, «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив, б/н, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ, по-четверте, заявником не надано реєстратору описи вкладення щодо направлених позивачу та ОСОБА_3 вимог, які суд вважає обов'язковою умовою, оскільки тільки такі описи можуть свідчити про те, які саме документи направлено/отримано боржником/іпотекодавцем, тобто не вбачається за можливе встановити зміст відправленого/отриманого листа, що також свідчить про порушення реєстратором вимог п. 46 Порядку № 868 та, відповідно, про відсутність документу, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання боржником/іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя.

За вказаних умов, твердження представника ГТУЮ у Київській області про відсутність необхідності подачі документу про оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації є за висновком суду необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, судом також враховується, що перелік та опис майна щодо якого прийняті оскаржувані рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 не співпадають з переліком опису майна, яке складало предмет Іпотечного договору, на що реєстратор також не звернув уваги, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В той же час, з наявних в матеріалах реєстраційних заяв, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення, видно, що у них йдеться про реєстрацію виникнення права власності на зазначені у таких рішеннях об'єкти та, як наслідок, необхідність відкриття нових розділів щодо них, а не про перехід права власності, чим і є іпотека за своєю правовою природою.

Згідно з п. 3 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1844/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2102/22414, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв /запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (далі - Порядок № 1141) Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

З матеріалів справи видно, що позивач, на момент прийняття оскаржуваних рішень, був власником: ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 697,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, «ІНФОРМАЦІЯ_3» садове товариство, обслуговуючий кооператив, 1 (зареєстровано право власності за ОСОБА_2 спірним рішенням від 23.11.2015 № 26386633), будівлі, готелю, загальною площею 476,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, «ІНФОРМАЦІЯ_3» садове товариство, обслуговуючий кооператив, 3 (зареєстровано право власності за ОСОБА_2 спірним рішенням від 23.11.2015 № 26396874), земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,2896 га, за адресою: АДРЕСА_3 (зареєстровано право власності за ОСОБА_2 спірним рішенням від 23.11.2015 № 26385067); земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 0,8072 га, за адресою: АДРЕСА_3 (зареєстровано право власності за ОСОБА_2 спірним рішенням від 23.11.2015 № 26396730), земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0368 га, за адресою: АДРЕСА_3 (зареєстровано право власності за ОСОБА_2 спірним рішенням від 23.11.2015 № 26396264).

Таким чином, на момент прийняття зазначених рішень про державну реєстрацію права власності, право власності на таке майно вже було зареєстроване за позивачем, рішення суду, яким би було скасовано саму державну реєстрацію права власності відсутнє, тобто не було скасовано рішення про таку реєстрацію, а отже, реєстратор фактично прийняв рішення про скасування державної реєстрації прав без наявності обов'язково необхідного рішення суду, чим порушив вимоги ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 41 Порядку № 1141, відповідно до яких державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав тільки у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Отже, зазначені рішення про державну реєстрацію права власності прийнято та здійснено з порушенням ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також п. 3 Порядку використання даних та п. 41 Порядку № 1141. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.10.2015 у справі № 21-1501а15.

Водночас, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Враховуючи викладене у сукупності, з урахуванням неподання заявником у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 868 у повному обсязі необхідних для проведення державної реєстрації прав власності на предмет іпотеки документів, державним реєстратором без достатніх правових підстав протиправно та незаконно прийнято оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2, у зв'язку з чим останні є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд не може прийняти до уваги твердження представника ГТУЮ у Київській області, як на підставу для відмови у задоволенні позову, на те, що оскаржуваними рішеннями не порушено прав позивача, оскільки спірними рішеннями зареєстровано право власності за третьою особою - ОСОБА_2, на майно, яке належало позивачу, що безпосередньо впливає на його права та інтереси.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, стягуються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі та внаслідок прийняття рішень посадовою особою якого допущено порушення прав позивача - Міністерства юстиції України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІПК» (08708, Київська обл., Обухівський район, село Нещерів, «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив, б/н, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюка Сергія Петровича:

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26386633;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26385067;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26396874;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26396730;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26396264;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26388954;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.11.2015, індексний номер: 26392663.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІПК» (08708, Київська обл., Обухівський район, село Нещерів, «Дрімленд» садове товариство» обслуговуючий кооператив, б/н, ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890,00 грн. (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень 00 коп.).

Рішення відповідно до ст. 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження .

Суддя К.С. Пащенко

Повний текст рішення виготовлено 20.04.2018.