Справа № 445/49/18
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/49/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Лень С.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови серії БР № 016123 від 05 вересня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05 вересня 2017 року відносно нього поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З винесеною постановою він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував, рухався по дорозі з увімкненими фарами, страховий поліс у нього також був наявний. Просить визнати постанову протиправною та скасувати її.

В судовому засіданні, що мало місце 19.03.2018 року позивач вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам позову, надав копію страхового полісу на належний йому автомобіль, однак такий був на польській мові, а тому позивачу було надано можливість подати вказаний доказ з перекладом на українську мову, що ним і було в подальшому зроблено.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, надіслав на адресу суду клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк на оскарження постанови

Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із доводами клопотання про залишення позову без розгляду, дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що постановою БР № 016123 по справі про адміністративне правопорушення від 05 вересня 2017 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні порушення.

Винесену постанову мотивовано тим, що 05 вересня 2017 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Сітроен-Берлінго» д.н.з. STA62484, у м. Львові по проспекту Чорновола, 105, не увімкнув ближнє світло фар в темну пору доби та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1.Г та 19.1 Правил дорожнього руху України.

Позивач заперечує факт руху з вимкненим світлом фар, окрім цього, вказує, що поліс у нього був наявний, оскільки він щойно перетнув даним автомобілем державний кордон України, під час якого перевірявся факт наявності у нього відповідного полісу.

З оскаржуваної постанови вбачається, що у ній відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання її копії, натомість наявна відмітка, що порушник відмовився від підпису про отримання копії постанови. Підписи свідків, що б засвідчували даний факт, у постанові відсутні.

Вказана обставина позбавляє суд можливості встановити факт винесення постанови у присутності порушника. Більше того, останній стверджує, що така виносилась працівниками поліції у своєму службовому автомобілі за його відсутності. Пояснення з приводу порушення у нього не відбирались.

Відсутність відомостей про отримання позивачем копії оскаржуваної постанови в день її винесення чи отримання її засобами поштового, щоб підтверджувалось відповідною розпискою про вручення поштового відправлення, свідчить про те, що строк на її оскарження, згідно з приписами ст. 289 КУпАП, ним не пропущено, а тому клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку на оскарження постанови не підлягає до задоволення.

Як вбачається із наданого позивачем та належним чином перекладеного страхового полісу, такий оформлений на автомобіль марки «Сітроен-Берлінго», д.н.з. STA62484, та діє з 11.04.2017 року до 11.04.2018 року, тобто був чинним на час винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України, належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 75, 76 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону щодо обов'язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, судом встановлено, що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, не зазначено мотивів врахування та/або відхилення інших доказів, на які посилався позивач, не надано доказів в спростування доводів позивача, відсутні пояснення ОСОБА_1 та/або відомості, що він відмовився від надання таких.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Доказів, які б об'єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом, в розумінні ст. 73, 74 КАС України, у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

За таких обставин суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 016123 від 05 вересня 2017 року.

Копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2018 року.

Суддя О. М. Кіпчарський