Справа № 816/2494/17
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2494/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА ТРАНС" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДА ТРАНС" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень від 20.12.2017 № 453677/41182914, від 21.12.2017 №№ 455110/41182914, 455111/41182914, зобов'язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36, складену ТОВ "ДА ТРАНС".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невідповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства. Зазначив, що на вимогу фіскального органу, після зупинення реєстрації податкових накладних, позивачем були надані усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податкових накладних від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36. Проте, відповідні документи не були взяті відповідачем до уваги, у зв'язку з чим прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Звертав увагу на те, що оскаржені рішення не містять чіткого обґрунтування підстав для їх прийняття.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Зазначив, що позивачем не надано усіх належних первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, за наслідками яких сформовано податкову накладну та подано для реєстрації в ЄРПН.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

За результатами здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Укролія", ПСП Агрофірма "Десна", КСП "Зелений гай" щодо надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом складено податкові накладні: від 17.11.2017 № 22 на загальну суму 252876 грн, в т.ч. ПДВ - 42146 грн, від 20.11.2017 № 24 на загальну суму 183999,68 грн, в т.ч. ПДВ - 30666,61 грн, від 30.11.2017 № 36 на загальну суму 1106005,50 грн, в т.ч. ПДВ - 184334,25 грн /а.с. 172, 174, 176/.

Згідно з квитанціями № 1 від 05.12.2017 та від 13.12.2017 зупинена реєстрація податкових накладних від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36, відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у звязку із виявленими помилками, а саме: податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41.1 Запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК /а.с. 173, 175, 177/.

Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення:

- від 20.12.2017 № 453677/41182914 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 № 36 /а.с. 169/,

- від 21.12.2017 № 455110/41182914 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.11.2017 № 22 /а.с. 167/,

- від 21.12.2017 № 455111/41182914 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 № 24 /а.с. 168/.

Із рішень вбачається, що відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України відмовлено у реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Позивач не погодився з рішеннями комісії, у звязку з чим оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку оскарженим рішенням ДФС України, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов'язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як визначено абзацами другим - третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Тобто, законодавцем введено положення, за яким фіскальний орган з 1 липня 2017 року фактично позбавляється повноважень на здійснення контролю за правомірністю формування платниками податку - покупцями податкового кредиту, адже в силу наведеної вище норми абзацу третього пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.

Натомість, згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Як визначено пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, законодавцем фактично змінено порядок здійснення фіскальними органами контролю за правомірністю нарахування платниками сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту, а саме - визначено, що відповідна перевірка проводиться контролюючим органом на стадії реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Згідно з пунктом 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Відповідно до пункту 2 названих Критеріїв моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 6 згаданих Критеріїв визначено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36 стала невідповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41.1.

В судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити в чому полягає невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41.1 та якому виду, визначеному пунктом 6 зазначених Критеріїв, вона відповідає.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" визначено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Комісія ДФС не може відмовити платнику податків у розгляді додаткових письмових пояснень та/або копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, якщо такі пояснення та/або копії документів подано платником податку до органу Державної фіскальної служби за основним місцем обліку не пізніше строку, визначеного підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Зі змісту спірних рішень судом встановлено, що рішення про відмову в реєстрації у ЄРПН податкових накладних та розрахунку коригування Комісією прийнято у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Суд зауважує, що спірні рішення містять посилання на підставу для відмови в реєстрації податкових накладних від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36 у чіткій відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" та за формою і змістом відповідає вимогам пункту 21 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №752/30620.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що визначені у вказаній постанові Кабінету Міністрів України підстави для відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН є загальними, а затверджена Порядком №566 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не передбачає зазначення контролюючим органом конкретної інформації про підставу такої відмови. Наведене, у свою чергу, унеможливлює зясування платником причин відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.04.2017 між позивачем (перевізник) та ТОВ "Укролія" (Відправник) укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 5093 за умовами пункту 1.1 якого Відправник доручає, а Перевізник приймає на себе обов'язки від свого імені та за рахунок Відправника здійснювати перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України /а.с. 19/.

ТОВ "ДА ТРАНС" за фактом надання ТОВ "Укролія" послуг з перевезення вантажним автомобільним транспортом шроту соняшникового за маршрутом: Полтавська область м. Зіньків - Хмельницька область с. Лісоводи, виписано: рахунок на оплату від 17.11.2017 № 362 на загальну суму 252876 грн, в т.ч. ПДВ - 42146 грн /23/, податкову накладну від 17.11.2017 №22 на суму 252876 грн, в т.ч. ПДВ - 42146 грн /а.с. 176/, складено акт надання послуг від 17.11.2017 №363 /а.с. 24/ та товарно-транспортні накладні від 08.11.2017 №№ Р8978, Р8979, від 10.11.2017 №№ Р9058, Р9059, Р9060, від 11.11.2017 №№ Р9085, Р9087, від 12.11.2017 Р9101, Р9108, від 17.11.2017 Р9259 /а.с. 25-35/.

На підставі договору на перевезення автомобільним транспортом в міжміському сполученні від 07.11.2017 № ДТ-07/11 /а.с. 36-37/ ПСП "Агрофірма "Десна" (замовник) та ТОВ "ДА ТРАНС" (перевізник) домовилися про виконання міжміських перевезень вантажів Замовника за маршрутом: Сумська область, Охтирський район, с. Грінченкове - Полтавська область м. Гадяч вул. Героїв Майдану, 75.

Позивачем виписано рахунок на оплату від 20.11.2017 № 356 на загальну суму 183999,68 грн, в т.ч. ПДВ - 30666,61 грн /38/, податкову накладну від 20.11.2017 №24 на суму 183999,68 грн, в т.ч. ПДВ - 30666,61 грн /а.с. 174/, складено акт надання послуг від 20.11.2017 №357 /а.с. 39/ та товарно-транспортні накладні від 09.11.2017 №№ 933960, 940237, 940246, 940248, 940249, 940250, 941986, від 10.11.2017 №№ 90, 94, від 16.11.2017 №№ 98, від 17.11.2017 №№ 00, від 18.11.2017 № 28, від 20.11.2017 №№ 30 /а.с. 40-64/.

03.04.2017 між позивачем (перевізник) та КСП "Зелений гай" (Замовник) укладено договір про надання послуг перевезення вантажним автомобільним транспортом № 03/04/2017 за умовами пункту 1.1 якого Перевізник зобов'язується доставити довірений йому Замовником вантаж від пункту навантаження до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (Одержувачеві), а Замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату /а.с. 65/.

За фактом надання ТОВ "ДА ТРАНС" автопослуг з перевезення вантажу виписано: рахунок на оплату від 30.11.2017 № 377 на загальну суму 1106005,50 грн, в т.ч. ПДВ - 184334,25 грн /66/, податкову накладну від 30.11.2017 №36 на суму 1106005,50 грн, в т.ч. ПДВ - 184334,25 грн /а.с. 172/, складено акт надання послуг від 30.11.2017 №378 /а.с. 67/ та товарно-транспортні накладні /а.с. 69-139/. Оплата наданих послуг підтверджується платіжним дорученням від 01.12.2017 № 4132 /а.с. 68/.

Згідно із договором оренди автотранспортних засобів від 01.10.2017 № 01/10/2017 між ПП "Новатор Агро" (орендодавець) та ТОВ "ДА ТРАНС" (орендар) Орендодавець передав у строкове платне користування Орендарю, а Орендар прийняв у строкове платне користування автотранспортні засоби /а.с. 140-141/.

Таким чином, наданими документами підтверджено факт укладання договорів надання послуг, здійснення сплати коштів за договорами, надання послуг контрагентам позивача.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що реальність спірних господарських операцій підтверджена належним чином складеними первинними документами, укладення правочинів спрямоване на настання реальних правових наслідків, відповідні господарські операції відповідають економічному змісту і діловій меті діяльності позивача та його контрагентів.

Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги підтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ "Укролія", ПСП Агрофірма "Десна", КСП "Зелений гай" необхідними первинними документами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у реєстрації податкових накладних від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36.

Відтак, оскаржені рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.12.2017 № 453677/41182914 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 № 36, від 21.12.2017 № 455110/41182914 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.11.2017 № 22, від 21.12.2017 № 455111/41182914 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 № 24 є протиправними.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, однією з підстав для реєстрації податкової накладної в ЄРПН є відповідне судове рішення про здійснення такої реєстрації.

Як визначено пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341), у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується.

За таких обставин, оскільки підставою для відмови в реєстрації податкових накладних від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36 контролюючим органом обрано лише відповідність таких накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, а обґрунтованість даної підстави не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36

З огляду на викладене позовна вимога про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36 є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних рішень, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 4800 грн і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 4800 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА ТРАНС" (вул. Першотравнева, 1, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) до Державної фіскальної служби України (площа Львівська, 8, м. Київ, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 20.12.2017 № 453677/41182914, від 21.12.2017 №№ 455110/41182914, 455111/41182914.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових податкові накладні від 17.11.2017 № 22, від 20.11.2017 № 24, від 30.11.2017 № 36, складені ТОВ "ДА ТРАНС".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (площа Львівська, 8, м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА ТРАНС" (вул. Першотравнева, 1, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4800 грн (чотири тисячі вісімсот гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 квітня 2018 року.

Суддя А.Б. Головко