Справа № 826/12544/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 квітня 2018 року № 826/12544/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., суддів Каракашьяна С.К., Чудак О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

третя особа Броварська районна Державна адміністрація Київської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т АВ И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі також - ДАБІ, відповідач), третя особа Броварська районна Державна адміністрація Київської області (надалі також - Броварська РДА, третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що відповідачем при винесені оскаржуваного рішення зазначено «скасувати», замість «анулювати», оскільки дія щодо скасування паспорту прив'язки відсутня в Порядку №244.

Відповідач заперечує по суті заявлених позовних вимог, про що надав відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи. Зазначає, що під час проведення перевірки встановлено ряд порушень, які підтверджуються документально. За таких обставин відповідач просить суд в позові відмовити.

Третьої особою на адресу суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності та зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, просив в позові відмовити.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція, яка діяла під час переходу до письмового провадження, до 15.12.2017).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено.

У відповідності до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пп.5 п.15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 ДАБІ видано наказ від 07.06.2017 №868, згідно якого Департаментом дозвільних процедур ДАБІ проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження відділом містобудування та архітектури Броварської РДА містобудівної діяльності, а саме надання паспортів прив'язки тимчасових споруд: за період 2015, 2016 та І квартал 2017 року біля Північного кладовища (в адміністративних межах села Богданівка, Броварського району, Київської області) та від 28.04.2015 №14, від 19.06.2015 №17, від 14.08.2015 №22, від 06.05.2015 №15, від 23.07.2015 №20 та надання містобудівних умов та обмежень земельних ділянок біля Північного кладовища (в адміністративних межах села Богданівки, Броварського району, Київської області) за період 2015, 2016 та І квартал 2017 року.

На підставі Наказу 07.06.2017 №868, відповідачем видано направлення від 08.06.2017 №40-30/1/868-17, від 03.07.2017 №40-30/8/1045-17.

Головним інспектором будівельного нагляду - Печеним О.В., на адресу відділу містобудування та архітектури Броварської районної державної адміністрації надіслано вимогу від 08.06.2017 №40-304-157 щодо необхідності надання у строк до 09.06.2017 належним чином завірених копій документів згідно додатку.

Листом від 12.06.2017 № 43 у відповідь на вказану вимогу, відділом містобудування та архітектури Броварської районної державної адміністрації надані запитувані Держархбудінспекцією документи.

За результатами проведеного у присутності начальника відділу містобудування та архітектури Броварської районної державної адміністрації Харитонюк Г.М. заходу з державного архітектурно-будівельного нагляду, зокрема, щодо виданого паспорту прив'язки тимчасової споруди від 19.06.2015 № 17 (далі - ППТС № 17) встановлено, що: «заява ОСОБА_1 від 16.06.2015 на оформлення зазначеного паспорта прив'язки тимчасової споруди; паспортні дані та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1; схема розміщення тимчасової споруди М 1:500 (розробник - ТО В «Земельно кадастровий центр»); схема розташування земельної ділянки М 1:2000 (розробник ТОВ «Земельно кадастровий центр»); фасади 1, 2, 3, 4 в М 1:50 (ч/б копія) (розробник ТОВ «Земельно кадастровий центр»); план благоустрою території М 1:500; договір купівлі продажу земельної ділянки від 03.04.2015 (земельна ділянка площею - 0,4129 га; кадастровий номер - НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення з особистого селянського господарства); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.03.2015 №35914556 (земельна ділянка площею - 0,4129 га; кадастровий номер - НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства); витяг з журналу реєстрації паспортів прив'язки тимчасових споруд із зазначенням ППТС № 17.»

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Згідно ч.2,4 ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів. Детальний план території визначає, в тому числі червоні лінії та лінії регулювання забудови.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - тимчасова споруда) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з п.1.12 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінрегіону від 21.10.2011 №244 (надалі по тексту - Порядок № 244), при розміщенні тимчасової споруди ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами.

Відповідно до п.2.5 Порядку №244 про відповідність намірів замовника щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення тимчасової споруди.

Відповідно до п.2.14 Порядку №244 паспорт прив'язки тимчасової споруди не надається з умов: подання не повного пакету документів, визначених пунктом 2.6 цього Порядку; подання недостовірних відомостей, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку.

Згідно з п.2.17 Порядку №244 строк дії паспорта прив'язки тимчасової споруди визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану території та з урахуванням строків реалізації їх положень.

Також, відповідно до п.2.23 Порядку №244 після розміщення тимчасової споруди замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву за формою, наведеною у додатку 2 до Порядку №244, у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорта прив'язки.

Зокрема, відповідно до п.2.27 Порядку №244 дія паспорта прив'язки тимчасової споруди анулюється, в тому числі, за таких умов: не встановлення тимчасової споруди протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив'язки та надання недостовірних відомостей, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив'язки тимчасової споруди.

Згідно з розділом 1 Державного класифікатора будівель та споруд, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 (надалі - ДК 018-2000) споруда - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно- монтажних робіт.

Крім цього, відповідно до розділу З ДБН В.2.2-23:2009 «Підприємства торгівлі» (далі ДБН В.2.2-23:2009) кіоск - торговельний об'єкт для організації роздрібного продажу товарів, який має постійне просторове місце, займає окрему закриту споруду некапітального типу на одне робоче місце без торговельної зали для покупців та додаткової площі для розміщення запасу товарів. Малі архітектурні форми - павільйони, кіоски, торговельні намети, рундуки тощо переважно збірно-розбірної конструкції, які застосовуються поряд із засобами благоустрою, включаючи невеликі споруди для відпочинку людей/покупців (лави, можливо тіньові навіси або пергони), урни для сміття, а також різноманітні елементи декоративно- прикладного мистецтва (наприклад, скульптури, декоративні басейни, фонтани тощо).

Разом з цим, згідно з п.5.4 ДБН В.2.2-23:2009 тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски тощо повинні розміщуватися до будинків та інших споруд на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх вогнестійкості згідно з ДБН 360, але не менше 10м.

Під час розгляду перевіряючим ППТС №17 виявлені наступні порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: «В графі «Паспорт прив'язки виданий» ППТС №17 вказаний орган, який надав даний паспорт, що є порушенням додатку 1 Порядку №244, так як в даній графі зазначається керівник (заступник керівника) органу з питань містобудування та архітектури. Па кресленні схеми розміщення тимчасової споруди М 1:500 ППТС №17 не вказано місця підключення інженерних мереж та відсутня дана інформація в експлікації, що є порушенням форми схеми розміщення тимчасової споруди відповідно до додатку 1 Порядку №244. На схемі розміщення тимчасової споруди М 1:500 ППТС №17 вказана площа земельної ділянки - 1531,0 м , в той час як за документами на землекористування площа земельної ділянки - 4129 м", що є не відповідністю інформації, яка повинна зазначатися у відповідній графі, та є порушенням додатку 1 Порядку №244. В заяві ОСОБА_1 від 16.06.2015 на оформлення ППТС №17 не зазначено ескізи фасадів тимчасової споруди у кольорі М 1:50, схему благоустрою прилеглої території, ТУ (за наявності), проте в пакеті документів ППТС №7 наявні схема розміщення тимчасової споруди в М 1:500, фасади 1, 2, 3, 4 в М 1:50 та план благоустрою території в М 1:500».

На території розміщення ППТС № 17 відсутня будь-яка містобудівна документація на місцевому рівні, що не дає можливості визначити межі червоних ліній та лінії регулювання забудови, водночас в схемах розміщення даних паспортів прив'язки відображені межі червоних ліній.»

Замовником ППТС №17 не було надано заяви за формою згідно додатку 2 Порядку №244, у яких зазначається про виконання вимог ППТС №17 чим порушено п.2.23 Порядку №244.

За результатами перевірки встановлені наступні порушення: під час оформлення Відділом ППТС №17 порушено приписи додатку 1 Порядку № 244, п.1.12, п.2.5, п.2.6, п.2.11, п.2.14, п.2.17, п.2.23, п.2.27 Порядку № 244, п.5.4 ДБН В.2.2-23:2009.

Результати даної перевірки оформлено актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.07.2017.

Враховуючи встановлені в ході проведення позапланової перевірки на об'єкті нагляду відділу містобудування та архітектури Броварської районної державної адміністрації, 05.07.2017 головним інспектором будівельного нагляду Печеним О.В. було прийнято рішення №3/304/868 про скасування ППТС від 19.06.2015 №17.

Вказаний акт перевірки підписаний начальником відділу містобудування та архітектури Броварської районної державної адміністрації Харитонюк Т.М. без жодних зауважень.

Отже, під час проведення заходів з державного архітектурно-будівельного нагляду, посадовою особою Держархбудінспекції підтверджено самовільне виконання позивачем підготовчих та будівельних робіт за вищевказаною адресою. Даний факт було встановлено та не спростовано ані, позивачем, ані третьою особою, принаймні жодних доводів та належних доказів з цього приводу на наведено та не надано.

Окрім того, вважаємо за необхідне звернути увагу шановного суду на фактичне нецільове використання позивачем належної йому на праві власності земельної ділянок за вищевказаною адресою (кадастровий номер: НОМЕР_1), оскільки вона була виділені та має використовуватися виключно за цільовим призначенням, а саме ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Відповідно до ч.5 ст.20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст.ст.31, 33-37 Земельного кодексу України.

Тобто, землі сільськогосподарського призначення використовуються для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосу і випасу худоби; для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: для досвідчених і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; для ведення підсобного сільського господарства, і аж ніяк для встановлення на ній торгівельних площ для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.33 ЗК України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Крім того, як вбачається з позовної заяви та наданих пояснень позивач не оскаржує та не заперечує проти встановлених фактів та обставин за наслідками проведеної 05.07.2017 посадовою особою Держархбудінспекцією перевірки.

Позивачем також, не наведено обґрунтованих доводів щодо порушення та/або недотримання відповідачем порядку здійснення проведення державного архітектурно-будівельного нагляду.

Згідно положень Порядку №698 та ст.411 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Згідно п. 32 Порядку № 698, про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком б, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення, а не про «анулювання» паспорта прив'язки тимчасової споруди, як на тому у доводах позовної заяви наполягає позивач.

При прийнятті спірного рішення головний інспектор будівельного нагляду керувався положеннями Порядку № 698, згідно п.3 якого основними завданнями нагляду є скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до ст.13 Закону України "Про архітектурну діяльність", органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (об'єкти нагляду).

А тому суд вважає, доводи позивача є необґрунтованими, в тому числі посилання і на п.2.27 Порядку №244, оскільки його першочергове застосування покладено на уповноважені органи містобудування та архітектури (об'єкти нагляду), роботу яких перевіряє Держархбудінспекція.

Суд також звертає увагу на те, що відповідачем зазначено в оскаржуваному рішенні про «скасування», а не «анулювання» паспорта прив'язки, як наголошує на цьому позивач, як підставі скасування оскаржуваного рішення.

Разом з тим, оскільки наведене не призвело до неправильного винесення оскаржуваного рішення по суті, суд не знаходить підстав для скасування рішення з мотивів, наведених в позові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено протиправності та не обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя І.В. Смолій

Судді С.К. Каракашьян

О.М. Чудак