Справа № 301/577/18
Суддя: Пітерських М. О.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/577/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О, при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника СРПП №3 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії НК №908904 від 04 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з адміністративним позовом до заступника начальника СРПП №3 Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови серії НК №908904 від 04.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.03.2018 року відповідачем було винесено постановусерії НК №908904 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейський ОСОБА_2 04.03.2018 року о 19 годині 40 хвилин за адресою: вул. Європейська, 6, смт. Ворзель, Київська область, зупинив водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, в якого не горіла ліва фара лампи в темну пору доби, а також водій не мав при собі посвідчення водія, чим порушив ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП. 04.03.2018 року о 19 годині 40 хвилин за цією ж адресою поліцейським ОСОБА_2 винесено вказану постанову, тобто останній не дотримуючись положень закону розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням уповноваженого органу - Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області за адресою: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7 «а». Крім того, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було зясовано всі обставини, які відповідно до ст.280 КУпАП мають значення для правильного вирішення справи, проігноровано вимоги ч.2 ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Вимога позивача переконатися, що лампи у фарах транспортного засобу справні та горять поліцейським ОСОБА_2 була проігнорована, а в частині відсутності посвідчення водія ОСОБА_1 намагався пояснити, що така відсутність повязана з обєктивними обставинами, оскільки посвідчення водія було викрадено, про що ОСОБА_1 надав відповідну довідку. Натомість поліцейський ОСОБА_2 пішов до свого патрульного автомобіля, де виніс оскаржувану постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, досліджені докази, заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Позивачу не було розяснено права, передбачені ст.268 КУпАП, і не надано можливості ними скористатися. Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, проігнорувавши порядок, встановлений у статтях 278, 279 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки під час керування ним транспортним засобом лампа лівої фари горіла, що може бути підтверджене показами свідка ОСОБА_3 Відповідачем винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за відсутності доказів і лише на основі власних припущень та переконань, в постанові не наведено обгрунтувань та доказів на підтвердження умислу позивача на вчинення даних правопорушень, не вказано мотиву і мету їх вчинення. Просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити, а також розглянути справу по суті у його відсутності (а.с.35,36).

Відповідач заступник начальника СРПП №3 Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 - субєкт владних повноважень - в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, а також доказів, які підтверджують правомірність оскаржуваного рішення та спростовують позовні вимоги позивача, заяв про розгляд справи без його участі не подав (а.с.28,37).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує постанову про накладення на нього адміністративного стягнення серії НК №908904 від 04.03.2018 року (а.с.21).

Згідно позовної заяви, копію постанови ОСОБА_1 отримав в день її винесення 04.03.2018 року.

До суду даний адміністративний позов ОСОБА_1 направив поштою 14.03.2018 року, про що свідчить копія фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 14.03.2018 року (а.с.20).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем дотримано визначений ч.2 ст.286 КАС України строк звернення до суду.

Згідно оскаржуваної постанови серії НК №908904 від 04.03.2018 року, «04.03.2018 року о 19 годині 40 хвилин в Київській області, смт. Ворзель, по вул. Європейській, №6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер «NHD 393», на якому не горіла ліва лампа фари в темну пору доби, а також не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3. та 2.1. (а) Правил дорожнього руху України». Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Однак, у постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не наведено доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративних правопорушень.

Згідно ст.ст. 252 та 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Однак, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративні правопорушення вказані положення закону дотримані не були, свідченням чого є як відсутність посилання на докази в самій оскаржуваній постанові, так і відсутність яких-небудь додатків до постанови, на основі яких посадова особа встановила наявність адміністративних правопорушень, винність ОСОБА_1 в їх вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, так і позовної заяви оскаржувана постанова була винесена відповідачем безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Рішення) у п.1 резолютивної частини вказав, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У ст.258 КУпАП визначено вичерпний перелік правопорушень та випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, якщо правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

До вказаного переліку статті 121 та 126 КУпАП не належать, правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху не зафіксовано в автоматичному режимі, з оскаржуваної постанови вбачається, що особа оспорює допущенні нею правопорушення, а розмір штрафу перевищує визначений КУпАП розмір.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (абзац 3 п.2.3. Рішення).

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи заступником начальника СРПП №3 Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні даних правопорушень була висловлена співробітником патрульної поліції наперед.

Розгляд посадовою особою справи про адміністративні правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та производить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; у таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що його вина у керуванні автомашиною в темну пору доби з не ввімкненою лівою фарою не доведена, вимога позивача переконатися, що лампи у фарах транспортного засобу справні та горять поліцейським ОСОБА_2 була проігнорована.

В частині відсутності посвідчення водія позивач ОСОБА_1 зазначив, що така відсутність була повязана з обєктивними обставинами: викраденням посвідчення водія, про що ОСОБА_1 надав поліцейському відповідну довідку. Вказана довідка про викрадення посвідчення водія була вилучена у позивача під час відновлення документів у ВРЕР ДАІ з обслуговування Бороднянського та Макарівського районів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області. Зокрема, з копії посвідчення водія на імя ОСОБА_1 вбачається, що дане посвідчення видано 06.03.2018 року, а право керування транспортними засобами категорії В1, В, С1 та С позивач має з 21.11.2008 року (а.с.9-10).

Відповідач в судове засідання не зявився та відповідно до ст.77 КАС України не надав суду доказів на спростування позовних вимог та доказів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, не навів доказів правомірності своїх дій та прийнятого рішення, законності та обґрунтованості накладення на позивача стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Не надав субєкт владних повноважень суду докази правомірності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення і на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Враховуючи, що в оскаржуваній постанові не наведено докази, що передбачені ст.251 КУпАП, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративних правопорушень, враховуючи конкретні обставини справи та вимоги ст.9 КУпАП, згідно якої адміністративним правопорушенням є винна дія особи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП не доведена.

Враховуючи наведене, суд вважає скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 251, 252, 258, 280, 283 КУпАП, Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015, ст. ст. 2, 9, 73-77, 90, 205 ч.1, 242-246, 262, 286, 295 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову заступника начальника СРПП №3 Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 серії НК №908904 від 04 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського адміністративного апеляційного суду. При цьому відповідно до п. п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому постанову суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення постанови.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2018 року.

Головуюча : М. О. Пітерських