Справа № 814/325/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2018 р. № 814/325/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, пр. Центральний,288,Миколаїв,54003
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Лісова, 7, ОСОБА_2, Новоодеський район, Миколаївська область, 56602
прозупинення діяльності автомийки,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогами про зупинення діяльності автомийки відповідачки, яка знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Кузнецька, 174.

Свої позовні вимоги ГУ Держпродспоживслужби обґрунтував тим, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) автомийки ФОП ОСОБА_1, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Кузнецька, 174 встановлено, що відстань від постів мийки до вікон житлових будинків зі сходу 9 м, з півночі 6 м, з заходу 5 м. Згідно вимог Додатку 10 «Державних санітарних правил забудови населених пунктів» №173 від 19.06.96 відстань від станцій технічного обслуговування при кількості постів 10 та менше до житлових будинків повинна складати не менше 15 м. За результатами перевірки складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта від 29.01.18, який вручений ОСОБА_1 Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарською діяльності» орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, звертається у порядку та у строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідач відзиву проти на позову не надав, свої позицію по справі не висловив.

В судове засідання 13.03.18 зявився представник позивача, який підтвердив вимоги та аргументи, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Суд розглянув справу 16.04.18 в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця Новоодеською РДА з 13.12.98. Основним видом діяльності підприємця ОСОБА_1 є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний).

12.02.16 ОСОБА_1 придбала земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:0024 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На зазначеній ділянки збудовану автомийку загальною площею 435 м2.

23.01.18 Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області видало наказ про здійснення позапланового заходу державного нагляду ФОП ОСОБА_1

29.01.18 спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області проведено санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта автомийки за адресою м. Миколаїв, вул. Кузнецька, 174, під час якого встановлено, що земельна ділянка огороджена з трьох сторін межує з приватними садибними ділянками. Відстань від постів мийки до вікон житлових будинків зі сходу 9 м, з півночі 6 м, з заходу 5 м, що є порушенням ст.15 Закону України «Про забезпечення санітрного та епідемічного благополуччя населення» та вимог Додатку 10 Державних санітарних правил забудов населених пунктів, №173 від 19.06.96. Згідно Державних санітарних правил забудови населених пунктів додаток 10, відстань від станцій технічного обслуговування при кількості постів 10 та менше до житлового будинків складає 15 м.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Разом з цим, зазначена норма не є нормою, яка уповноважує позивача на звернення до суду у будь-якому випадку порушення вимог законодавства. Навпаки, ця норма обмежує повноваження відповідача щодо самостійного прийняття рішень для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Відповідно до ч.4 ст.4 цього Закону виключно законами встановлюються: повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).

У цьому випадку, навіть у разі доведеності факту порушення вимог санітарного законодавства підприємцем ОСОБА_1, відсутні визначені законом конкретні підстави, які дають право на застосування саме за таке порушення такого виду заходу здійснення державного нагляду (контролю), як повне або частково зупинення господарської діяльності.

У Законі України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» такі підстави відсутні.

Крім того, необхідно зазначити, що ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» про необхідність звернення до адміністративного суду з позовом про застосування заходів у вигляді повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, свого часу кореспондувалась зі ст.ст.183-2 ч.1 п.5, 183-6 КАС України, які передбачали відповідну процедуру та повноваження суду на розгляд таких справ.

Натомість, 15.12.17 набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, яка не містить статей, що регулюють питання розгляду адміністративними судами справ за позовами органів державного нагляду (контролю) про застосування заходів у вигляді зупинення господарської діяльності підприємств.

Відсутня така категорія спорів і у ст.12 КАС України.

Більш того, ст.245 КАС України визначені повноваження адміністративного суду під час вирішення справи.

Частиною 2 ст.245 КАС України визначено вичерпний перелік судових рішень, які може прийняти суд за позовами субєкта владних повноважень. У цьому переліку відсутні повноваження суду на зупинення (повної або часткової) господарської діяльності підприємства, зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг та інші.

Тобто, з 15.12.17 законодавець позбавив адміністративний суд повноважень на ухвалення таких рішень.

У цьому випадку є класична прогалина у законодавстві, помилка законодавця.

На необхідність дотримання принципу «якості закону» неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні по справі Круслена від 24.04.90 зазначено, що закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді, нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» від 14 червня 2007 року).

Якість закону повязана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волохи проти України» від 2 листопада 2006 року).

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб, правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Але, суд не може застосувати розширення тлумачення для застосування обмежувального заходу стосовно особи, для розширення повноваження субєкта владних повноважень та безпосередньо самого суду. Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування у цьому випадку аналогії чи розширеного тлумачення, призвело б до того, що суд самостійно наділив себе повноваженнями розгляду таких справ, хоча законодавцем це питання не було вирішено.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Це було б порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині розгляду справи не «судом встановленим законом» (п.23, п.24 Рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.06), ст.19 Конституції України та ст.7 КАС України.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (пр. Центральний, 288, Миколаїв, 543) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Лісова, 7,ОСОБА_2,Новоодеський район, Миколаївська область,56602 НОМЕР_1) відмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 18.04.18