Справа № 694/24/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року справа № 694/24/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В. розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить визнати дії неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 15 років та виплачувати з 03.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду, визнано протиправними дії Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати їй пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 26.03.2017 по 03.10.2017.

Відповідач проти позову заперечив. 14.03.2018 надав відзив, в якому зазначив, що на виконання постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2017 у справі №694/1163/17 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 провів перерахунок пенсії позивача. З 01.10.2017 позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764 грн. 40 коп.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, відповідно до якого загальний розмір пенсії позивача з 01.10.2017 склав 6544 грн. 12 коп.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». У зв'язку з періодом щодо перерахунку та виплати пенсії позивача, який вказаний в рішеннях судів, розмір пенсійної виплати позивача з 04.10.2017 складає 6471 грн. 52 коп.

З вказаних підстав у задоволенні позову просив відмовити.

26.03.2018 позивач лазаперечення на відзив на позовну заяву, в яких вказала, що відповідно до Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод. Вважає, що зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які виникли до набрання чинності цим Законом.

Дослідивши подані суду письмові докази, доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (позивач у справі) є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, категорія 1, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1, виданого Черкаською обласною державною адміністрацією 26.02.2009.

11.02.2008 позивачу призначено пенсію за віком згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991.

Згідно з розпорядженням №155868 від 13.03.2018 загальний трудовий стаж позивача станом на 31.12.2010 складає 35 років 2 місяці 4 дні.

При призначенні пенсії позивачці визначено стаж роботи, необхідний для призначення пенсії, 20 років та нараховано 1% заробітку за кожен рік роботи за 15 років понад мінімальний стаж роботи 20 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2017 у справі 694/1163/17 зобов'язано Звенигородське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 15 років, починаючи з 26.03.2017 по 03.10.2017.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2017 в цій частині залишено без змін.

З розпоряджень про перерахунок пенсії позивача вбачається, що відповідач на виконання постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.11.2017 у справі 694/1163/17 здійснив перерахунок пенсії позивача, врахувавши збільшення пенсії на 1% за 20 років понад необхідний стаж за період з 26.03.2017 по 03.10.2017.

При цьому згідно з наданими розпорядженнями з 04.10.2017 пенсія позивача збільшена на 1% за 15 років стажу, що перевищує необхідний для призначення пенсії стаж 20 років.

Обгрунтовуючи такий перерахунок, відповідач послався на зміни до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017.

Вважаючи, що відповідач протиправно не збільшив призначену пенсію з 04.10.2017 за 20 років стажу понад необхідні 15 років, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з преамбулою Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров?я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 визначено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби).

Згідно частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 (в редакції, чинній станом на дату призначення пенсії позивачу) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки: 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний повний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах позивач має спеціальний статус - постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, з огляду на що вказана норма є правозастосовную для обрахунку стажу позивача.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що у позивачки відсутнє право на збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний повний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, а саме: за 20 років стажу, з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 внесено зміни до частини другої статті 56 Закону №796, а саме: доповнено словами: «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, після внесення змін частина друга статті 56 Закону №796 передбачає, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частина друга статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 звужено коло осіб, яким розмір пенсії збільшується на 1 % заробітку за кожний повний рік роботи понад встановлений стаж, та встановлено, що на таке збільшення мають право лише особи, які виявили бажання визначити частину розміру пенсії за віком за період стажу, набутого до набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто до 01.01.2004 року.

У відповідності до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки пенсія за віком призначена позивачу 11.02.2008, вказані зміни не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які виникли раніше, ніж Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 набрав чинності.

Посилання відповідача на проведення перерахунку з 01.10.2017 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ, також є безпідставними.

Так, вказаним Законом Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 43, згідно з яким призначені пенсії з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Тобто, перерахунок має застосовуватись лише щодо вказаних складових і не може змінювати інші складові розрахунку розміру пенсії позивача.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищезазначене, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів правомірності перерахунку пенсії позивача із збільшенням пенсії на 1% за кожний рік роботи понад 20 років стажу позивачки, а саме: за 15 років, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини другої статті 56 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991, починаючи з 04 жовтня 2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000), яке є правонаступником Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 15 років.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко