Справа № 820/183/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 березня 2018 р. № 820/183/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача-Спільнік О.Г.,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛЗЕРНОТОРГ" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕАЛЗЕРНОТОРГ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, у якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України № 428298/39501770 від 15.12.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної № 41 від 24.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України протиправною та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 41 від 24.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням № 428298/39501770 від15.12.2017р. Комісії Державної фіскальної служби України відмовлено в реєстрації податкової накладної № 41 від 24.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням направило скаргу вих. № 12/18 від 21.12.2017 року до Державної фіскальної служби України. Термін для надіслання позивачу вмотивованої відповіді на скаргу сплив, але відповідач не направив будь-якої відповіді на адресу позивача стосовно розгляду скарги, та не зареєстрував податкову накладну № 41 від 24.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. З огляду на зазначене, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, надав письмовий відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував, вказав, що діяв згідно чинного законодавства та в межах наданих повноважень, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "РЕАЛЗЕРНОТОРГ" (в якості постачальника) на виконання зобов'язань по договору поставки №К1710-4904 від 06.10.17р., укладеного з ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА», (в якості покупця) на умовах передоплати постачало товар - пшеницю 3 кл.

Позивачем, ТОВ "РЕАЛЗЕРНОТОРГ", було сформовано податкову накладну № 41 від 24.11.2017р.

27.11.2017р. була отримана передплата в сумі 304 439,04 грн. в т.ч. ПДВ - 50 739,84 грн. та виписана податкова накладна №41 від 27.11.17р., реєстрація якої було зупинено.

27.11.2017р. була отримана передплата в сумі 903 248,64 грн. в т.ч. ПДВ - 150 541,44 грн. та виписана податкова накладна №44 від 27.11.17р., яку зареєстровано в ЄРПН.

27.11.17р. була здійснена поставка пшениці 3 кл. на ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» () за видатковою накладною № РН-0000457 в кількості 68,6 тн на суму 378 672,00 грн., в т.ч. ПДВ - 63112,00 грн.

Згідно з умовами згаданого договору, постачальник передає товар на умовах СРТ - Южний морський торговий порт Україна, Одеська обл., с. Візірка, що є пунктом призначення.

Постачання зерна здійснювалось шляхом доставки залізничним транспортом згідно договору №87/15 від 13.11.15р. з ПП «Атланта-Агро» за рахунок продавця згідно ЗД накладною 43112440 від 21.11.17р.

Оплата за послуги постачання проведена в повному обсязі.

Остаточною вагою зерна, що вказувалася у видаткових накладних, є вага, що визначається згідно з даними, отриманими при зважуванні Товару під час вивантаження в пункті призначення, що підтверджується актом переважування від 27.11.2017р.

Датою переходу права власності, тобто датою виписки видаткової накладної, також є дата акта переважування від 27.11.2017р.

Товар, який постачався ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ Україна» придбано у наступних підприємств:

1) Фермерського господарства "Східагротранс" () за умовами договору купівлі-продажу №0814к2 від 14.05.2017р. та специфікації №1 від 14.08.17р. Факт купівлі товару підтверджується прибутковою накладною №12 від 14.08.17р. в кількості 126,88 тн на суму 507 519,49 грн. На підставі видаткових накладних, було складено та зареєстровано податкову накладну №20 від 14.08.17р. та розрахунок коригування до неї №26 від 14.08.17р. Згідно з умовами договору, постачання зернових здійснювалось на умовах СРТ зерновий склад ТОВ «Куземівське» автотранспортом продавця, що підтверджується ТТН. Оплата за даний товар була здійснена в повному обсязі.

2) ПСФГ «Кристал» () за умовами договору купівлі-продажу №0815к1 від 15.08.2017р. та специфікації №1 від 14.08.17р. Факт купівлі товару підтверджується прибутковою накладною №18 від 15.08.17р. в кількості 63,140 тн на суму 239 932,00 грн. На підставі видаткових накладних, було складено та зареєстровано податкову накладну №20 від 15.08.17р. Згідно з умовами договору, постачання зернових здійснювалось на умовах СРТ зерновий склад ТОВ «Куземівське» автотранспортом продавця, що підтверджується ТТН. Оплата за даний товар була здійснена в повному обсязі. Станом на момент реалізації, залишок товару згідно цих накладних становить 68,60 тн. Зберігання зерна здійснювалось на сертифікованому елеваторі ТОВ «Клземівське» (Договір складського зберігання №35 від 13.07.2017р.).

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПКУ ТОВ «РЕАЛЗЕРНОТОРГ» складено податкову накладну № 41 від 24.11.2017р. та направлено 30.11.2017 року для реєстрації до Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ "РЕАЛЗЕРНОТОРГ" отримано Квитанцію №1 від 30.11.2017 року, згідно якої реєстрацію зупинено, та зазначено підстави зупинення, зокрема: виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН РК в ЄРПН. затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕЛ 1001. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.

ТОВ "РЕАЛЗЕРНОТОРГ" в обґрунтування реальності господарських операцій з контрагентами та відповідності обсягів постачання, 11.12.2017 року направлено в електронному вигляді до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмові в реєстрації ПН/РК від 30.11.2017р., де було зазначено пояснення по факту здійснення господарської операції за договором поставки №К1710-4904 від 06.10.17р. та прикріплені 33 додатки довільного формату із зазначенням переліку документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, а саме: податкова накладна № 41 від 24.11.2017року; квитанція № 1 про зупинення реєстрації ПН, що була отримана 30.11.2017року; повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовним ПН/РК від 11.12.2017року; Додаток 1 з поясненнями щодо діяльності ТОВ «РЕАЛЗЕРНОТОРГ» та реальності здійснюваної операції, по якій зупинено реєстрацію; договір оренди нежитлових приміщень № 1_2 від 03.03.2015р.; додаткова угоди № 4 від 10.08.2017 року до договору оренди нежитлових приміщень № 1_2; договір поставки № К1710-4904 від 06.10.2017року; платіжне доручення № 14754 від 24.11.2017 року; платіжне доручення №14839 від 27.11.2017 року; податкова накладна № 44 від 27.11.2017 року; квитанція №1 про доставку та прийняття на реєстрацію податкової накладної № 44 від 27.11.2017 року; видаткова накладна № 457 від 27.11.2017 року; договір складського зберігання №35 від 13.07.2017 року; договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 87/15 від 13.11.2015 року; додаткова угода №24 від 16.11.2017 року до договору на транспортно-експедиційне обслуговування; залізнична накладна 43112440 від 21.11.2017 року; товарно-транспортна накладна №607 від 21.11.2017 року; платіжне доручення № 4435 від 23.11.2017 року; платіжне доручення № 4442 від 27.11.2017 року; акт перезважування №5755 від 27.11.2017 року; договір купівлі-продажу №0814к2 від 14.05.2017 року.; накладна № 12 від 14.08.2017 року; податкова накладна №20 від 14.08.2017 року; квитанція №1 про доставку та прийняття податкової накладної №20 від 14.08.2017 року; розрахунок коригування №26 від 14.08.2017 року до податкової накладної №14.08.2017 року; товарно-транспортна накладна № 004881 від 14.08.2017 року; товарно-транспортна накладна № 004880 від 14.08.2017 року; товарно-транспортна накладна № 004879 від 14.08.2017 року; товарно-транспортна накладна № 142899 від 14.08.2017 року; платіжне доручення № 3466 від 14.08.2017 року; договір купівлі-продажу № 0815к1 від 15.08.2017 року; видаткова накладна № 18 від 15.08.2017 року; податкова накладна № 20 від 15.08.2017 року; квитанція №1 про доставку та прийняття податкової накладної №20 від 15.08.2017 року; товарно-транспортна накладна № 4882 від 15.08.2017 року; товарно-транспортна накладна № 142898 від 15.08.2017 року; платіжне доручення № 3492 від 16.08.2017 року; оборотно-сальдова відомость № 281 від 09.08.2017 року.

15.12.2017 р. рішенням Державної фіскальної служби України № 428298/39501770 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 41 від 24.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010 року (далі по тексту - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Абзацем 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 року встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацем 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом та відповідності обсягів постачання, було направлено до контролюючого органу необхідні документи.

Суд зазначає, що Державною фіскальною службою України до позивача було встановлено критерії оцінки ступеня ризиків, проте комісією Державної фіскальної служби України не було враховано надані позивачем документи на усунення вказаних ризиків.

З огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення комісії Державної фіскальної служби України № 428298/39501770 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи висновки суду про протиправність оскаржуваного рішення суд з метою належного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 41 від 24.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не реєстрації вказаної податкової накладної, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем приймались міри та виконувались дії для реєстрації останньої, але було прийняте рішення про відмову в її реєстрації, отже бездіяльність відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягаю частковому задоволенню, а саме в частині скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України № 428298/39501770 від 15.12.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної № 41 від 24.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 41 від 24.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛЗЕРНОТОРГ" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України № 428298/39501770 від 15.12.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної № 41 від 24.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 41 від 24.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛЗЕРНОТОРГ" (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 192-А, 4-й поверх, кім. 6-В, ) у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.04.2018р.

Суддя Рубан В.В.