Справа № 725/1408/18
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1408/18
Номер провадження 2-а/725/30/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового ОСОБА_1,

та позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 10.03.2018 року відповідачем винесено постанову №921353 якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП по факту порушення вимог дорожнього знаку 3.25 (обгін заборонено).

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню з тих підстав, що відповідачем протиправно проведено розгляд справи за місцем зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема Коломийський ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Крім того, відповідач не забезпечив йому можливості заявити клопотання, подати докази та скористатись правовою допомогою, а на його заперечення щодо факту порушення ним ПДР України, які він обґрунтовував тим, що на ділянці дороги де він був зупинений відсутній дорожній знак 3.25 «Обгін заборонено», відповідач ніяким чином не відреагував та не надав йому доказів порушення вимог ПДР України. Крім того, відповідач проігнорував його зауваження про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано чітко місце вчинення правопорушення, зокрема відповідний кілометр автошляху, при цьому поліцейський пояснив, що достатньо вказати між якими населеними пунктами відбулась подія, не дивлячись на те, що це майже 6 кілометрів автошляху.

Посилався на те, що дія дорожнього знаку 3.25 припиняється за межами населеного пункту та відповідач його зупинив на ділянці дороги, де нанесена пунктирна лінія, а тому на вказаній ділянці дороги обгін не заборонений.

Зазначав, що відповідач допустив ряд процесуальних порушень, а також не врахував наведені вище обставини, у звязку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просив визнати протиправною і скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_3 серії НК №921353 від 10.03.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, не зважаючи на те, що належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив та не направив у встановлений строк відзив.

Враховуючи дані щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку, що дана справа може бути розглянута без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, судом встановлено, що 10.03.2018 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції №2 Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії НК №921353 відповідно до якої на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

У відповідності до вимог п. 14.6, 33.3 ПДР України, обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості. Знак заборони 3.25 «Обгін заборонено» передбачає заборону обгону усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше ніж 30 км/год).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 10.03.2018 року о 16 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем на автошляху Н-10 між с. Кривотули та с.Отинія порушив вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» (а/с 9).

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Разом з тим, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про порушення ОСОБА_2 ПДР України, зокрема в частині не виконання вимог дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та мотивів відхилення доводів на які посилається позивач, а також у вказаній постанові не зазначено точного місця вчинення правопорушення, зокрема області та району в яких знаходяться населені пункти Кривотули та Отинія, кілометру автошляху на якому позивач здійснив обгін.

Заслуговує на увагу і твердження позивача, щодо відсутності самого знаку 3.25 «Обгін заборонено» на ділянці дороги де він був зупинений відповідачем, оскільки доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого покладається обовязок доказування у справах щодо оскарження його дій та рішень, не надано суду належних та достатніх доказів на спростування доводів позивача, у звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про порушення відповідачем вимог ст.. 276 КУпАП щодо розгляду справи на місці зупинення транспортного засобу, як підставу для скасування оскаржуваної постанови, оскільки відповідно до вимог п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, виносячи оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу поліцейським вимог закону порушено не було, проте вказана постанова підлягає скасуванню з підстав наведених вище, а саме у звязку з недоведеністю відповідачем вини позивача у вчинені ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки згідно п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже, вирішення питання щодо закриття провадженні у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не відноситься до компетенції суду, а входить до обовязків відповідача, які реалізуються в процесі здійснення ним провадження у справі про адміністративне правопорушення. Суд в даному випадку лише перевіряє відповідність прийнятного органом Національної поліції рішення вимогам чинного законодавства.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції ОСОБА_3 серії НК №921353 від 10.03.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 16 квітня 2018 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна