Справа № 199/1912/16-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа №199/1912/16-а

адміністративне провадження №К/9901/6916/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11 Дніпропетровської міської ради" Тихоненко Світлани Михайлівни на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2016 (суддя Богун О.О.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 (колегія суддів у складі: Шальєвої В.А., Білак С.В., Олефіренко Н.А.) у справі №199/1912/16-а за позовом ОСОБА_5 до Головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11 Дніпропетровської міської ради" Тихоненко Світлани Михайлівни про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11 Дніпропетровської міської ради" Тихоненко Світлани Михайлівни (далі - відповідач, Головний лікар КЗ «ЦПМСД № 11»), в якому просила визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача у зв'язку із порушенням права на отримання публічної інформації та зобов'язати вчинити певні дії.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016, адміністративний позов задоволено частково: визнано дії розпорядника інформації, Головного лікаря КЗ «ЦПМСД № 11», щодо ненадання ОСОБА_5 інформації на запит від 19.09.2014, який зареєстрований розпорядником інформації 19.09.2014 за вх. № 7/104, протиправними; визнано протиправною бездіяльність Головного лікаря КЗ «ЦПМСД № 11» по забезпеченню своєчасного виконання запиту від 19.09.2014 про надання публічної інформації, який було зареєстровано розпорядником інформації від 19.09.2014 за вх. № 7/104; зобов'язано розпорядника інформації Головного лікаря КЗ «ЦПМСД № 11» розглянути належним чином інформаційний запит від 19.09.2014, який зареєстрований 19.09.2014 за вх. № 7/104, на отримання публічної інформації, і надати відповідь у порядку, встановленому ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та залишити позов без розгляду, або прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Вказує, що судами не надана правова оцінка доводам відповідача, не обґрунтоване часткове задоволення позову; не застосовані наслідки пропуску строку звернення до суду, проігнороване посилання відповідача на цю обставину. Також порушення норм процесуального права полягає у тому, що відкривши скорочене провадження у справі, суд першої інстанції розглянув справу у відкритому судовому засіданні, не повідомивши відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи. Додав, що відповідач не є розпорядником публічної інформації. Крім того, запитувана позивачем інформація в силу приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є публічною інформацією, тому ненаданням такої інформації позивачеві права останнього жодним чином не порушуються.

Відзиву на касаційну скаргу відповідача до суду не надходило.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Так, в ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що 19.09.2014 ОСОБА_5 звернулася до розпорядника інформації - Головного лікаря КЗ «ЦПМСД №11» з інформаційним запитом, в якому з посиланням на статті 3, 40 13, 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» просила надати для ознайомлення та фотокопіювання посадову інструкцію начальника відділу кадрів КЗ «ЦПМСД № 11». Інформаційний запит отриманий відповідачем, що підтверджується вхідним номером від 19.09.2014 №7/104.

25.09.2014 відповідачем направлено позивачу лист про відмову у задоволенні запиту позивача, вмотивовану тим, що запитувана інформація не належить до розділу використання бюджетних коштів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідачем протиправно у законодавчо встановлений строк не надано позивачу інформацію на його запит від 19.09.2014.

Верховний Суд погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій з урахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (частина третя цієї статті).

Статтею 5 Закону України від 02.10.1992 № 2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон №2657-XII) встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до статті 20 Закону № 2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Частинами першою та другої статті 21 Закону № 2657-XII встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

За правилами частини п'ятої статті 6 цього Закону не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Статтею 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Виходячи з наведених правових норм, колегія судів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що КЗ «ЦПМСД № 11» є розпорядником публічної інформації, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, що знаходиться у володінні такого закладу, зокрема, щодо виконання ним своїх обов'язків із надання медичних послуг та щодо використання бюджетних коштів.

Запитувана позивачем інформація (посадова інструкція начальника відділу кадрів КЗ «ЦПМСД № 11») є публічною і не входить до переліку інформації з обмеженим доступом, оскільки такі відомості пов'язані з організацією діяльності закладу, який надає оздоровчі послуги, тому відповідач як розпорядник інформації, зобов'язаний був відповідно до вимог статті 14 Закону № 2939-VI надати достовірну, точну та повну інформацію запитувачу.

З огляду на наведене, колегія судів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідачем протиправно у законодавчо встановлений строк не надано позивачу інформацію на його запит від 19.09.2014, а тому висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позову є правильним.

Аналізуючи наявність підстав до залишення позову без розгляду внаслідок пропущення строку звернення до адміністративного суду, суди встановили, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 у справі №199/2042/15 закрито провадження за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах членів організації ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 до Головного лікаря КЗ «ЦПМСД №11» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, предметом якого була правомірність дій відповідача з відмови у наданні інформації за інформаційним запитом від 19.09.2014, зареєстрованим за вх. № 7/104. Підставою закриття провадження у справі стала відсутність спеціальної процесуальної правоздатності у Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація». Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що означені обставини є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав до часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухвалені судових рішень чи вчинені процесуальних дій, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 у справі № 199/1912/16-а залишити без змін, а касаційну скаргу Головного лікаря Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11 Дніпропетровської міської ради" Тихоненко Світлани Михайлівни - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх
Судді: О.В. Білоус
Н.А. Данилевич