Справа № 813/3702/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3702/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом приватного підприємства «Автоінтерлогістик» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

приватне підприємство «Автоінтерлогістик» (далі - ПП «Автоінтерлогістик») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №4492 від 03.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Автоінтерлогістик».

Ухвалою від 19.10.2017 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 11.12.2017 суд запинив провадження у справі.

Ухвалою від 14.02.2018 суд поновив провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач належним чином надав відповідь на запити контролюючого органу, надіслані відповідно до ст.78 Податкового кодексу України (далі ПК України). Тому, на думку позивача, відповідач не мав підстав для видання наказу про призначення перевірки.

Відповідач подав до суду заперечення проти позову від 21.11.2017, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідач направив позивачу запити про надання інформації та її документального підтвердження. Проте, відповіді на вказані запити позивач надав лише частково. Тому, відповідач вважає, що він правомірно видав наказ №4492 від 03.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Автоінтерлогістик» та надіслав позивачу повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Представник позивача надав суду додаткові пояснення у справі від 29.01.2018, в яких зазначає про те, що в запитах відповідач не вказав конкретні факти порушення. Крім того, позивач вважає, що відповідач не вказав конкретного переліку документів, які необхідно надати у відповідь на запит. Позивач зазначає, що підставою для призначення перевірки є ненадання відповіді на запит. Неповнота такої відповіді не може бути підставою для призначення перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

31.07.2017 відповідач направив позивачу запит №10230/10/13-01-14-14 «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень», в якому просив надати на його адресу пояснення та їх документальне підтвердження по податкових зобовязаннях по взаємовідносинах позивача з ТзОВ «Волинь Мото», ТзОВ «Автохелп 2016» за травень 2017 року.

10.08.2017 позивач надіслав на адресу відповідача відповідь №1, в якій вказав, що між ним та вказаними контрагентами укладено договори поставки, що підтверджується копіями вказаних договорів та копіями видаткових і прибуткових накладних.

07.09.2017 відповідач направив позивачу запит №13558/10/13-01-14-14 «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень» щодо податкових зобовязань, які містяться в податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року.

13.09.2017 позивач надіслав на адресу відповідача відповідь №1, в якій вказав, що він зупинив реєстрацію податкових накладних, у звязку з чим підприємства-контрагенти відмовилися від проведення господарських операцій та повернули товар.

11.09.2017 відповідач направив позивачу запит №13732/10/13-01-14-14 «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень», в якому просив надати на його адресу пояснення та їх документальне підтвердження по податкових зобовязаннях по взаємовідносинах позивача з ТзОВ «ТД «Гал-Кат», ТзДВ «Укр-Мідь», ТзОВ «УКР-Алюміній», ТзОВ «Марселл», ТзОВ «Покров-ОІЛ» за червень 2017 року.

27.09.2017 позивач надіслав на адресу відповідача відповідь №1, в якій вказав, що між ним та вказаними контрагентами укладено договори поставки, що підтверджується копіями вказаних догорів та видаткових накладних.

03.10.2017 відповідно до п.п.16.1.5, п.п.16.1.7 п.16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України відповідач видав наказ №4492 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Автоінтерлогістик».

Не погоджуючись з наказом про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Автоінтерлогістик» позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обовязки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених вказаним Кодексом, а фактичні перевірки - вказаним Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого вказаним Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення вказаним платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого вказаним Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Підпунктом 73.3. ст.73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Аналогічні положення закріплені в п.9 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245.

За змістом положень п. 73.3 ст. 73 ПК України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено вказаним Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим вказаного пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об'єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Суд встановив, що відповідач неодноразово звертався до позивача з запитами про надання інформації та її документального підтвердження.

З аналізу направленого відповідачем позивачу запиту від 11.09.2017 про надання інформації та її документального підтвердження вбачається, що він містить обґрунтовані підстави для його надіслання, в ньому зазначені порушення, допущені позивачем (п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.п.«а» п.198.1, п.198.3 ст.198 ПК України, ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, п.п.2.1, 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995), із зазначенням інформації, яка це підтверджує, що відповідає приписам п.73.3 ст.73 ПК України та п.12 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1245 від 27.12.2010.

Як вбачається з відповіді позивача від 27.09.2017, він не виконав письмові запити відповідача в повному обсязі, а саме не надав документи бухгалтерського характеру (оборотно-сальдові відомості по рахунках 361, 632, 311), товарно-транспортні документи (договори перевезення, товарно-транспортні накладні, дорожні листи), довіреності на отримання ТМЦ.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач не надав в повному обсязі відповідь на письмовий запит відповідача від 11.09.2017 про надання інформації та її документального підтвердження. Тому, відповідач мав підстави, передбачені п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, для призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Автоінтерлогістик».

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що наказ відповідача №4492 від 03.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Автоінтерлогістик» є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову приватного підприємства «Автоінтерлогістик» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 20.04.2018.

Суддя А.Г.Гулик