Справа № 822/834/18
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/834/18
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності, зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області надіслати висновок, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та зобовязати Державну фіскальну службу України затвердити висновок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою від 06 квітня 2017 року по справі 822/909/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду, Хмельницький окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 задовольнив, визнав протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо повернення без розгляду поданої ОСОБА_1 заяви (рапорту) з додатками, щодо нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, згідно листа Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 3573/10/22-01-04-73 від 20 березня 2017 року. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області, щодо неподання до Державної фіскальної служби України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви ОСОБА_1, та зобов'язав Головне управління ДФС в Хмельницькій області повторно прийняти документи подані ОСОБА_1 та надіслати до Державної фіскальної служби Україна, висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 у 200-ти кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Всупереч чинному законодавству Головне управління ДФС України у Хмельницькій області не вірно сформувало висновок та нарахувало розмір одноразової грошової, враховуючи відсоток втрати працездатності зазначений у довідці МСЕК, а ДФС України затвердила висновок з врахуванням відсотку втрати працездатності, не керуючись при цьому жодним нормативно правовим актом. Зазначає, що відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями, ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України 05.06.2012 року за № 420, ступінь втрати професійної працездатності встановлюється : при І групі інвалідності не вище 100%, при ІІ групі - не вище 85%, при ІІІ групі інвалідності не вище 65 %. Статтею 23 Закону України "Про міліцію" визначено, що грошова допомога надається залежно від ступеня втрати працездатності та в подальшому розмір такої допомоги залежить саме від встановлення інвалідності певної групи. Ступінь втрати працездатності установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав позивач до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потер пілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги, відповідно до Наказу Міністерства охорони здоровя України від 05.06.2012 року № 420, тобто ступінь втрати працездатності впливає лише на встановлення групи інвалідності органами медико-соціальної експертної комісії, а не органами Державної фіскальної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги. Так, розрахунок здійснений Головним управлінням ДФС в Хмельницькій області не відповідає жодним нормативно-правовим актам, що регулюють питання виплати одноразової грошової допомоги. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 23.02.2018 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, надав відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалу від 23.02.2018 року відповідачі отримали 27 лютого 2018 року.

06.03.2018 року відповідачі подали до суду відзиви на позовну заяву, у яких зазначають, що Головне управління ДФС у Хмельницькій області правомірно сформувало, а Державна фіскальна служба України затвердила висновок про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності. Вказують, що стаття 23 Закону України "Про міліцію" ставить в залежність розмір одноразової грошової допомоги від ступеня втрати працездатності. На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі № 822/909/17 та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року сформували висновок від 15.08.2017 року та згідно платіжного доручення від 01.12.2017 року виплатили позивачу 192920,00 грн одноразової допомоги. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, просять в їх задоволенні відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Постановою від 06 квітня 2017 року по справі 822/909/16 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо повернення без розгляду поданої ОСОБА_1 заяви (рапорту) з додатками, щодо нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, згідно листа Головного управління ДФС у Хмельницькій області № 3573/10/22-01-04-73 від 20 березня 2017 року, визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області, щодо неподання до Державної фіскальної служби України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви ОСОБА_1, зобов'язав Головне управління ДФС в Хмельницькій області повторно прийняти подані документи та надіслати до Державної фіскальної служби Україна, висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 у 200-ти кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою від 20 червня 2017 року Вінницький апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишив без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року - без змін.

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі № 822/909/17 та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, відповідачі сформували висновок від 15.08.2017 року про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 192920, 00 грн, з врахуванням відсотку втрати працездатності, керуючись частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Одноразову грошову допомогу в розмірі 192920,00 грн позивач отримав 01.12.017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1665.

Позивач вважаючи, що відповідачі неправомірно сформували та затвердили висновок про призначення йому одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції, з врахуванням відсотка втрати працездатності, зазначеного у довідці МСЕК, від 15.08.2017 року, звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує зазначене нижче.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII (надалі - Закон № 565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (надалі - Порядок №850).

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Отже, Законом № 565-XII та Порядком №850 встановлений розмір одноразової грошової допомоги, який визначається у кратному прожитковому мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб і залежить від групи інвалідності, при цьому, вказаними нормативно-правовими актами не передбачено зменшення розміру одноразової грошової допомоги у залежності від ступеня втрати працездатності.

Рішенням від 20.10.2011 року від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Lelas v. Croatia").

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року, яка набрала законної сили, встановлено право позивача на призначення допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, право позивача на отримання грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи, доказування не потребує.

Доводи відповідача щодо необхідності визначення розміру допомоги з урахуванням відсотка втрати працездатності, суд вважає необґрунтованими.

Законом № 565-XII та Порядком №850 не передбачені повноваження органів ДФС щодо зменшення визначеного статтею 23 Закону № 565-XII розміру допомоги.

Посилання відповідача на частину 6 статті 23 Закону №565-XII як на підставу визначення розміру допомоги з урахуванням ступеня втрати працездатності, суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісія ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України 05.06.2012 року за № 420, ступінь втрати професійного працездатності впливає лише на встановлення групи інвалідності органами медико-соціальної експертної комісії.

Постановою від 06.04.2017 року у справі №822/909/17 суд зобов'язав здійснити нарахування (розрахунок) та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, без будь-яких додаткових умов, в тому числі щодо врахування ступеня втрати працездатності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновок та рішення про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності суперечать статті 23 Закону №565-XII, тому позовна вимога про визнання протиправним рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності підлягає до задоволення.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, вимога щодо зобов'язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції ОСОБА_1 виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб є похідною від першої вимоги та підлягає задоволенню, оскільки рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності є протиправним.

Позовна вимога про зобов'язання Державної фіскальної служби України затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції ОСОБА_1 виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України відновленню підлягають лише ті права, порушення яких встановлено під час судового розгляду справи і не стосуються дій відповідача у майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (29000, Хмельницька обл., Хмельницький рн., АДРЕСА_1, індетинфікаційний код - НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (04655, Львівська площа, 8, м. Київ-53, ), Головного управління ДФС у Хмельницькій області (29000, вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, ) про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України, яким ОСОБА_1 призначена одноразова грошова допомога з врахуванням відсотку втрати працездатності - в сумі 192 920,00 грн.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції ОСОБА_1, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, без врахування відсотку втрати працездатності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_2