Справа № 804/4626/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 квітня 2018 року Справа № 804/4626/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_1 про залишення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17 без розгляду та клопотання про поновлення позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_11 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17,-

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2017 року Адвокат ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року № 78/ДПР-17.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 року відкрито провадження у справі.

06 грудня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року (справа № 804/8217/17).

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.12.2017 року справу № 804/8217/17 було передано на розгляд судді Павловському Д.П.

08 грудня 2017 року ухвалою суду провадження у справі № 804/8217/17 було відкрито та призначено останню до розгляду у відкритому судовому засіданні (суддя Павловський Д.П.).

Ухвалою суду від 31.01.2018 року (суддя Павловський Д.П.), на підставі ст. 172 КАС України, було обєднано адміністративну справу 804/8217/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року з адміністративною справою № 804/4626/17 за адміністративним позовом Адвоката ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17.

06 лютого 2018 року ухвалою суду (суддя - Боженко Н.В.) було прийнято до провадження обєднану адміністративну справу № 804/8217/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року з адміністративною справою № 804/4626/17 за адміністративним позовом Адвоката ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17, з єдиним унікальним номером 804/4626/17.

14 лютого 2018 року на адресу суду від адвоката ОСОБА_1 надійшла заява про залишення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року без розгляду.

Заява мотивована тим, що позивачі звертаючись до суду 06.12.2017 року з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення КДКА Дніпропетровської області від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17 пропустили місячний строк звернення до суду, визначений ст. 42 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивачі не звертались, з огляду на що позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року підлягає залишенню без розгляду.

01 березня 2018 року від ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 надійшли письмові заперечення на заяву про залишення позову без розгляду, в яких було зазначено, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 42 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" було оскаржено до Вищої кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатів, однак у зв'язку з оскарженням вказаного рішення ОСОБА_1 до суду, ВКДКА було закрито провадження по справі, а скаргу повернуто. Таким чином, дізнавшись у листопаді 2017 року про оскарження ОСОБА_1 рішення КДКА Дніпропетровської області від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17 та повернення ВКДКА скарги, позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом в межах визначеного законом строку також в даній заяві позивачі просили поновити цей строк, як пропущений з поважних причин, у випадку висновку суду пропуск строку звернення до суду.

22 березня 2018 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких останнім було зазначено, що позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 до КДКА Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року підлягає залишенню без розгляду, з огляду не те, що обставини викладені в письмових запереченнях на заяву про залишення позову без розгляду є необґрунтованими та не підтвердженими жодними належними доказами.

12 квітня 2018 року від ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 надійшли письмові заперечення на заяву про залишення позову без розгляду, в яких було викладено позицію аналогічну викладеній у запереченнях від 01.03.2018 року та зазначено, що пропуску строку звернення до суду позивачами допущено не було.

Також на адресу суду від сторін надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вирішуючи по суті заяву ОСОБА_1 про залишення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 без розгляду та заяви про поновлення строку звернення до суду, проаналізувавши наведені сторонами обставини та наявні у матеріалах адміністративної справи докази, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом також враховується те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, судом встановлено, що Вищою кваліфікаційною дисциплінарною комісією адвокатів було повернуто скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 на рішення КДКА Дніпропетровської області № 78/ДПР-17 від 05.07.2017 року, у зв'язку зі зверненням ОСОБА_1 до суду з позовом про оскарження рішення КДКА Дніпропетровської області № 78/ДПР-17 від 05.07.2017 року.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що повернення скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 на рішення КДКА Дніпропетровської області № 78/ДПР-17 від 05.07.2017 року фактично позбавило права останніх на оскарження вказаного рішення.

Крім викладеного, зазначене об'єктивно перешкоджало позивачам реалізувати своє право на звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення № 78/ДПР-17 від 05.07.2017 року в межах встановленого ст. 42 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" місячного строку.

Таким чином, враховуючи факт того, що позивачі дізнались про повернення Вищою кваліфікаційною дисциплінарною комісією адвокатів їх скарги лише у листопаді 2017 року, а звернулись до суду 06.12.2017 року, то слід дійти висновку, враховуючи забезпечення доступу до правосуддя, про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, тому він підлягає поновленню, в зв'язку з чим клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 6, 121, 122, 123, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17 без розгляду - відмовити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом та поновити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_11 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.07.2017 року № 78/ДПР-17.

Ухвала, відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи у відповідності до вимог ч.3 ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 23.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_14