Справа № 804/3881/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 р. Справа № 804/3881/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача - представника відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьктехкомплект» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення і картки відмови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецьктехкомплект» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить:
Відповідач адміністративний позов не визнав, в обґрунтування заперечень зазначив, що враховуючи результати перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень ч. 3 ст. 53 МК України, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані позивачем, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у відповідача відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості №110190/2017/500007/1 від 13.04.2017 року. Таким чином, відповідач вважає, що посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю Донецьктехкомплект товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, у звязку з чим представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на доводи викладені в ньому.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував посилаючись на доводи викладені у запереченнях.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.
14 березня 2017 року між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алемфинанс» (ООО «Алемфинанс», м. Челябінськ, Російська Федерація) (продавець) було укладено договір №300-3/17. Умовами даного договору передбачено оплатне передання продавцем у власність покупця товару згідно умов договору, додаткових угод, специфікацій (п. 1.1. Договору). Пунктом 2.5 Договору визначено, що товар постачається зі ставкою ПДВ - 0 %.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.04.2017 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару:
- товар №1 «водонепроникне взуття з підошвою і верхом з гуми, який не прикріплюється до підошви і з`єднується з нею ні нитковим не шпильковим, ні гвіздковим, ні гвинтовим, ні будь-яким іншим подібним способом, що закриває щиколотку, але не закриває коліно, виготовлено цільноформовим способом, призначене для захисту ніг від води на промислових підприємствах: сапоги гумові в асортименті.»
- товар №2 «водонепроникне взуття для дорослих, з підошвою і верхом з гуми, виготовлено цільноформовим способом, закриває коліно, з клеєної надставкой, призначене для захисту від води: сапоги гумові рибацькі.»
- товар №3 «водонепроникне взуття з підошвою і верхом з гуми, який не прикріплюється до підошви і не з`єднається з нею ні нитковим не шпильковим, ні гвіздковим, ні гвинтовим, ні будь-яким іншим подібним способом, що закриває щиколотку, але не закриває коліно, виготовлено цільноформовим способом, призначене для використання у якості індивідуальних засобів захисту від електричного струму: боти діелектричні.»
- товар №4 «інші вироби з вулканізованої гуми, не порістої, не твердої, килимки, не містять текстильний матеріал, використовуються як додатковий засіб для захисту у закритих електроустановках: килими діелектричні гумові в асортименті.
Даний товар надійшов на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьктехкомплект на підставі зовнішньоекономічного контракту від 14.03.2017р. №300-Э/17, укладеного між ТОВ Алемфінанс, Росія, та ТОВ Донецьктехкомплект та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №UA110190/2017/501437.
Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ1 за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України, а саме:
товар № 1 149,49 рос.руб/кг (255,89 рос. руб/пара);
товар №2 184,73 рос. руб/кг (447,61 рос. руб/пара);
товар №3 158,94 рос. руб/кг (414,83 рос. руб/пара);
товар №4 54,1131 рос. руб/кг.
Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару ТОВ Донецьктехкомплект надані наступні документи:
- контракт № 300-Э/17-12 від 14.03.2017 року;
- рахунок-фактура (інвойс) № А230-Э від 06.04.2017 року;
- платіжне доручення від 28.03.2017 № 13;
- заявка на перевезення від 03.04.2017 № З-03042017-1;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 06.04.2017 № 3-03042017-1;
- автотранспортна накладна від 06.04.2017 №357477;
- прайс-лист від 05.04.2017 № 90;
- договір поставки від 10.03.2017 №58, укладений між ТОВ «ОСОБА_5 РТИ», (м.Ростов-на-Дону, Росія) та ТОВ «Алемфінанс» (м. Челябінськ, Росія), та специфікацію № 1 до нього;
- копії калькуляції на товар;
- копія декларації країни відправлення.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від № UA110190/2017/501437 згенеровано, в тому числі, обов'язкові форми митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
Товар імпортовано за контрактом № 300-Э/17-12 від 14.03.2017 року та додатком (специфікацією) до цього контракту від 14.03.2017 року № 1/17, поставка здійснюється на умовах 100% передоплати.
У наданому декларантом до митного оформлення платіжному дорученні від 28.03.17 №13 на переказ коштів у розмірі 435 651,42 рос. руб компанії-продавцю «Алемфінанс», в графі «Призначення платежу» вказано рахунок №192-Э від 14.03.2017.
Матеріалами справи підтверджено, що до митного оформлення надано інвойс від 06.04.2017 №А230-Э.
До митного оформлення декларантом надано посередницький договір поставки №58 від 10.03.2017, укладений ТОВ «ТД РТІ» з ТОВ «Алемфінанс», та специфікація №1 від 10.03.2017 до нього, калькуляції ціни товарів, реалізовані ТОВ «ТД РТІ» для покупця ТОВ «Алемфінанс», прайс-лист ТОВ «ТД РТІ».
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 МКУкраїни, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пунктів 2, 3 статті 53 МК України, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи:
- виписку з бухгалтерської документації;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 13.04.2017 №13/04-1 позивач повідомив митницю по МД №UА110190/2017/501437 про неможливість надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, копія якої наявна в матеріалах справи.
Так, 13.04.2017 року Дніпропетровською митницею прийнято рішення № 110190/2017/500007/1 відповідно до якого митна вартість товарів №1, 2, 4, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органом доходів та зборів митній вартості, а саме:
Товар № 1 за МД №UA100080/2017/235628 від 10.04.2017, розрахована митна вартість склала 276,2781 рос.руб/пара;
Товар № 2 за МД №UA102150/2017/201250 від 03.04.2017, розрахована митна вартість склала 509,8636 рос.руб/пара;
Товар № 4 за МД №UA807200/2017/300787 від 07.04.2017 на рівні 181,3037 рос.руб/кг.
При цьому, враховуючи різні фізичні характеристики оцінюваних товарів № 1, 2, 4 та товарів, оформлених за ЕМД від 10.04.2017 №UA100080/2017/235628, від 03.04.2017 № UA102150/2017/201250, від 07.04.2017 №UA807200/2017/300787, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 05.04.2001 №2371-111 (кілограм).
Митна вартість Товару №3, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2б метод за ціною договору щодо подібних товарів, згідно ст.60-61 МКУ, на основі раніше визнаній митним органом митній вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснено за ціною договору за МД №UA100080/2017/235628 від 10.04.2017 на рівні 161,4024 рос.руб/пара (421,2602 рос.руб/пара).
Посадовою особою митниці зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 МК України та здійснено відповідний розрахунок.
В подальшому, товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за митною декларацією № UA110190/2017/501588 від 14.04.2017 року з митною вартістю, визначеною декларантом, та з забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів визначених відповідачем відповідно до прийнятого рішення про коригування митної вартості №UA110190/2017/500007/1 від 13.04.2017 року.
Під час дії гарантійних зобов'язань ТОВ Донецьктехкомплект» листом вхідний № 1849/10/3-15 від 10.05.2017 звернувся до Дніпропетровської митниці, яким, окрім тих, що надавалися до митного оформлення надано додаткові документи:
- комерційні документи посередника ООО «ОСОБА_5 дом РТИ» щодо продажу товару ТОВ «Алемфинанс» (рахунок-фактура №663 від 05.04.2017, від 10.03.2017 №578, товарна накладна від 05.04.2017 №659);
- таблиця собівартості товару;
- митна декларація ІМ 40 ДЕ №702170000/2016/000163 від 22.04.2016;
- рахунок-фактура ООО «ОСОБА_5 дом РТИ» від 12.04.2016 №615;
- рахунки українських постачальників, виставлені ТОВ «ДОНЕЦЬКТЕХКОМПЛЕКТ» на оплату гумотехнічних виробів (рахунок ТОВ «РТИ-ОПТТОРГ» від 13.04.2017 №372, №377; рахунок ТОВ «Український торговий дім «Белшина» від 13.04.2017 №2650, рахунок ООО «Укрростехнологии» від 02.07.2016 №2/07-16);
- цінова пропозиція ПП «Техномаркет» (м.Нікополь) на гумові чоботи б/н;
- витяг з мережі інтернет щодо вартості гумових чоботів.
За результатами опрацювання наданих документів Дніпропетровська митниця ДФС листом від 15.05.2017 № 850/10/04-50-19-01 повідомила про відсутність підстав для визнання заявленої митної вартості та скасування Рішення про коригування митної вартості від 13.04.2017 №UA110190/2017/500007/1.
Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачене Митним кодексом України та іншими нормативними актами.
Відповідно до статті 40 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Митними процедурами вважаються операції, пов'язані із здійсненням митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також, із справлянням, передбачених законом податків і зборів.
Згідно статті 42 Митного кодексу України, митні органи самостійно визначають форму та обсяг митного контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи при здійсненні митного оформлення товарів.
Статтею 45 Митного кодексу України встановлено, що особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль, за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.
Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Статтею 53 Митного кодексу України передбачені документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, зокрема у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно частин 1, 2 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно підрозділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
З аналізу наведених норм вбачається, що митна вартість має бути підтверджена достовірними документами, що містять відомості про всі її складові, визначені на підставі об'єктивних даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Відповідно до статті 59 Митного кодексу України, якою встановлено метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом фіскальної служби вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.
Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, і таке інше.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Згідно статті VII ГАТТ, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
З матеріалів справи вбачається проведення митницею необхідних консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. Неусунення декларантом під час консультацій виявлених недоліків унеможливило застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Встановлені обставини справи свідчать, що митну вартість за методом за ціною договору щодо подібних товарів (2б) та резервним (2-ґ) методом митним органом було визначено митну вартість товару.
А саме, враховуючи різні фізичні характеристики оцінюваних товарів № 1, 2, 4 та товарів, оформлених за ЕМД від 10.04.2017 №UA100080/2017/235628, від 03.04.2017 № UA102150/2017/201250, від 07.04.2017 №UA807200/2017/300787, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 05.04.2001 №2371-111 (кілограм).
Відповідно митна вартість товарів №1, 2, 4, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органом доходів та зборів митній вартості, а саме: Товар № 1 за МД №UA100080/2017/235628 від 10.04.2017, розрахована митна вартість склала 276,2781 рос.руб/пара; Товар № 2 за МД №UA102150/2017/201250 від 03.04.2017, розрахована митна вартість склала 509,8636 рос.руб/пара; Товар № 4 за МД №UA807200/2017/300787 від 07.04.2017 на рівні 181,3037 рос.руб/кг.
Митна вартість Товару №3, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості 2б метод за ціною договору щодо подібних товарів, згідно ст.. 60-61 МКУ, на основі раніше визнаній митним органом митній вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснено за ціною договору за МД №UA100080/2017/235628 від 10.04.2017 на рівні 161,4024 рос.руб/пара (421,2602 рос.руб/пара).
Так, за результатами формально-логічного контролю автоматизованою системою аналізу ризиків за ЕМД №UA110150/2017/203374 від 06.04.2017 року було згенеровано обовязкову форму контролю 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів та 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Митним органом було встановлено, що документи надані декларантом для підтвердження митної вартості товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, а саме:
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від № UA110190/2017/501437 згенеровано, в тому числі, обов'язкові форми митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
Товар імпортовано за контрактом № 300-Э/17-12 від 14.03.2017 року та додатком (специфікацією) до цього контракту від 14.03.2017 року № 1/17, поставка здійснюється на умовах 100% передоплати.
У наданому декларантом до митного оформлення платіжному дорученні від 28.03.17 №13 на переказ коштів у розмірі 435 651,42 рос. руб компанії-продавцю «Алемфінанс», в графі «Призначення платежу» вказано рахунок №192-Э від 14.03.2017.
Матеріалами справи підтверджено, що до митного оформлення надано інвойс від 06.04.2017 №А230-Э. Рахунок №192-Э від 14.03.2017, який вказано в платіжному дорученні, до митного оформлення не надавався та не було вказано в гр..44 ЕМД № UA110190/2017/501437.
Відомості вказані в прайс-листі відповідають заявленим до митного оформлення, однак вони не містять відомості щодо комерційних умов поставки, на яких сформовано ціну товару, також відсутні відомості витрат, включених до ціни товару, що унеможливлює підтвердження включення до вартості витрат відповідно до ч.10 ст. 58 МК України.
Також, прайс-лист продавця товару ТОВ «Алемфінанс» від 05.04.2017 носить суб'єктивний характер: містить відомості про номенклатуру товарів, заявлених до митного оформлення за МД №UА110190/2017/501437 згідно інвойсу від 06.04.2017 №А230-3. Зазначене унеможливлює використання відомостей, що містяться у вказаних прайс-листах, як об'єктивної інформації з урахуванням ч.2 ст.52 МК України.
У наданому прайс-листі ТОВ «Алемфінанс» відсутні відомості щодо комерційних умов поставки, на яких сформовано ціну товару, відсутні відомості щодо витрат, включених до ціни товару. Зазначене унеможливлює підтвердження включення у повному обсязі до заявленого рівня вартості витрат відповідно до ч.10 ст.58 МК України.
До митного оформлення декларантом надано посередницький договір поставки №58 від 10.03.2017, укладений ТОВ «ТД РТІ» з ТОВ «Алемфінанс», та специфікація №1 від 10.03.2017 до нього, калькуляції ціни товарів, реалізовані ТОВ «ТД РТІ» для покупця ТОВ «Алемфінанс», прайс-лист ТОВ «ТД РТІ».
За результатом аналізу вказаних документів встановлено, що ціна, за якою товар продається посередником ТОВ «Алемфінанс» українській компанії ТОВ «Донецьктехкомплект», є нижчою за ціну ТОВ „ТД РТІ", за якою останній продає товар посереднику ТОВ «Алемфінанс» у вказаній зовнішньоекономічній операції.
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 МКУкраїни, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пунктів 2, 3 статті 53 МК України, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи: - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
За вказаних обставин митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, у звязку з чим, декларанта повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МКУ, декларант за власним бажанням може надати інші додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Проте, листом від 13.04.2017 №13/04-1 позивач повідомив митницю по МД №UА110190/2017/501437 про неможливість надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, копія якої наявна в матеріалах справи.
Суд зазначає, що враховуючи результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за МД №UА110190/2017/501437, невідповідність заявленого рівня митної вартості поняттю «дійсної вартості» згідно ГАТТ, ненадання документів згідно сформованого переліку, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до ч. 6 ст. 54, ч.2. ст.58 МК України.
За результатами проведеного контролю співставлення митницею встановлено, що для проведення коригування митної вартості імпортованих товарів у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст. 59 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у звязку з чим, відповідачем послідовно розглянута можливість застосування наступного методу визначення митної вартості.
За результатом контролю співставлення, в інформаційних ресурсах митних органів встановлено наявність інформації про митне оформлення товару, подібного оцінюваному товару №3, а саме -.«водонепроникне взуття з підошвою і верхом з гуми, що закриває щиколотку, але не закриває коліно: боти фермові діелектричні» того самого виробника (ОАО «Завод резинотехнических изделий»), з країною виробництва Росія, імпортованого на таких самих комерційних умовах поставки РСА за контрактом з виробником товару, у співставних обсягах у час, наближений до митного оформлення оцінюваного товару. Митне оформлення цього подібного товару здійснено за митною декларацією від 10.04.2017 №UА100080/2017/235628, митна вартість його визначена за основним методом (за ціною угоди) на рівні 161,4024рос.руб/кг (421,2602 рос.руб/пара). Заявлена митна вартість оцінюваного товару № 3 складає 158,94 рос.руб/кг (414,83 рос.руб /пара).
Доставка товару відбувалась на умовах FCA, тобто продавець здійснює передачу товару перевізнику чи іншій особі, вказаної покупцем, в обумовлене місце. Та зобов`язується завантажити товар на транспортний засіб перевізника.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначені митної вартості до ціни, що була фактично сплачена додаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
У наданих калькуляціях ООО «ОСОБА_5 дом РТИ» для постачальника - ТОВ «Алемфінанс» відсутні відомості щодо комерційних умов поставки, на яких сформовано ціну товару, та включення до ціни витрат, пов`язаних з навантаженням товару на транспортний засіб перевізника, що унеможливлює підтвердження включення у повному обсязі до вказаного рівня вартості витрат відповідно до ч.10 ст.58 МК України.
Крім того, листом позивача додатково надано комерційні пропозиції, рахунки, виставлені українськими продавцями на оплату гумотехнічних виробів (рахунок ТОВ «РТИ-ОПТТОРГ» від 13.04.2017 №372, №377; рахунок ТОВ «Український торговий дім «Белшина» від 13.04.2017 №2650, рахунок ТОВ «Укрростехнологии» від 02.07.2016 №2/07-16), а також інформацію мережі Інтернет щодо продажу гумових чоботів на території України.
Проте, вказані документи не містять відомостей щодо виробника зазначеної продукції, торгівельної марки, країни виробництва, що унеможливлює порівняння з імпортованим товаром російського виробництва. Також у листі позивача і в наданих документах відсутня інформація, що за наданими рахунками на території України здійснюється продаж саме імпортованих товарів, а не товарів українського виробництва.
Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що у митниці відсутні були підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товарів «водонепроникне взуття в асортименті» та «килимки діелектричні» виробництва Росія.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в наданих для митного оформлення документах виявлені неточності/розбіжності, тобто у відповідача були обґрунтовані сумніви щодо правильності заявленої митної вартості товару, вимога про надання додаткових документів у повному обсязі не виконана, а розбіжності не усунуті.
Виходячи з наведеного митний орган не мав підстав для підтвердження митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), відповідачем обґрунтовано прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, яким відкоригована митна вартість товару за резервним методом та винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
При цьому, у відповідності до частини 7 статті 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
Таким чином, Митним кодексом України надано декларанту право надати протягом 80 днів з дня випуску товарів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Як встановлено судом декларантом не було використано свого права у відповідності до ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, та не було надано документів, які спростували рішення про коригування митної вартості товарів.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьктехкомплект» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення і картки відмови є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьктехкомплект до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1