Справа № 818/1470/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Н.В. Савицька

10 квітня 2018 р. Справа № 818/1470/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тростянецька міська рада про визнання протиправною та скасування відмови, зобовязання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

09 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати відмову відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області (подалі ГУ Держгеокадастр у Сумській області), викладену в листі від 29 вересня 2017 року № С-12689-5241/6-17, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів, та зобовязати відповідача прийняти рішення у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України (подалі ЗК України) про затвердження проекту землеустрою щодо вказаної земельної ділянки.

Позивач зазначає, що відповідач безпідставно відмовив йому у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки відмову мотивовано тим, що земельна ділянка, яка запроектована до відведення, має склад угідь «багаторічні насадження». Також у листі від 29 вересня 2017 року № С-12689-5241/6-17 відповідач зазначив, що позивачу необхідно додати довідку із Зарічненської сільської ради про наявність чи відсутність на земельній ділянці насаджень. Позивач вказує на те, що зазначена підстава для відмови у затвердженні проекту землеустрою не передбачена ЗК України. Багаторічні насадження є складовою частиною земельної ділянки, на якій вони знаходяться, і разом з земельною ділянкою перебувають у державній власності, у звязку з чим, не можуть бути визнані безхазяйним майном та передані у комунальну власність без земельної ділянки. Рішення Зарічненської сільської ради від 09 червня 2017 року «Про виявлення безгоспного майна» не може бути підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою, оскільки, на думку позивача, таке рішення за своїм характером є нікчемним і не тягне за собою юридичних наслідків, як і результати незалежної експертної оцінки насаджень. На думку позивача, факт погодження проекту землеустрою у відповідності до вимог ст. 186-1 ЗК України, реєстрація сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі свідчать про те, що проект перевірений на предмет його відповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, і відповідає таким вимогам, а відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Позивач зазначає, що у разі визнання судом відмови ГУ Держгеокадастру у Сумській області незаконною, у вказаного субєкта владних повноважень залишається лише єдиний варіант юридично допустимого рішення затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність.

В запереченнях на адміністративний позов відповідач вказував, що листом від 29 вересня 2017 року № С-12689-5241/6-17 позивачу надана відповідь на його звернення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення вищеозначеної земельної ділянки і запропоновано надати довідку Зарічненської сільської ради про наявність чи відсутність на земельній ділянці насаджень, а також додатково повідомлено, що, враховуючи рішення Зарічненської сільської ради від 09 червня 2017 року «Про виявлення безгоспного майна», управління звернулось до Зарічненської сільської ради щодо результатів проведення експертної оцінки саду. Необхідність зясування цих обставин обумовило повідомлення позивача про те, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області не має правових підстав для вирішення питання, зазначеного в зверненні. У відповідь на запит Зарічненська сільська рада листом від 21 жовтня 2017 року за № 298, повідомила, що категорично проти передачі комунального майна - яблуневого саду в приватну власність та земельної ділянки під ним, надавши копію рішення Зарічненської сільської ради двадцять першої сесії сьомого скликання від 06 жовтня 2017 року «Про затвердження незалежної експертної оцінки багаторічних насаджень яблуневий сад», відповідно до якого, вирішено визнати багаторічні насадження - яблуневий сад комунальним майном Зарічненської сільської ради та поставити на баланс сільської ради.

В запереченнях на адміністративний позов третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Зарічненська сільська рада зазначає, що відповідно до Додатку № 4 «Перелік угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ)» Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, підгрупа угідь «багаторічні насадження» включає ділянки, зайняті насадженнями для отримання плодів. Відповідно до рішення Зарічненської сільської ради від 06 жовтня 2017 року багаторічні насадження - яблуневий сад визначено комунальним майном та поставлено на баланс Зарічненської сільської ради. Отже, земельна ділянка, на якій вони розташовані, не може бути передана в приватну власність.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року (постанова у повному обсязі складена 16 листопада 2017 року) адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений наступним чином.

Визнана протиправною та скасована відмова ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області, викладена в листі від 29 вересня 2017 року № С-12689-5241/6-17, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області зобовязано затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів.

За рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області на користь позивача стягнуто 1280,00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Судове рішення вмотивовано тим, що при розгляді справи відповідач не обґрунтував правомірність прийняття рішення щодо відмови позивачу в затвердженні проекту землеустрою, оскільки ст. 50 Закону України «Про землеустрій» не передбачає подання довідки про наявність чи відсутність насаджень на земельній ділянці. Відповідно до положень ЗК України забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, а також погодження з іншими органами місцевого самоврядування та проведення будь-яких експертиз.

Посилання відповідача та третьої особи на рішення Зарічненської сільської ради двадцять першої сесії сьомого скликання від 06 жовтня 2017 року «Про затвердження незалежної експертної оцінки багаторічних насаджень яблуневий сад», яким визнано багаторічні насадження - яблуневий сад комунальним майном Зарічненської сільської ради та поставлено на баланс сільської ради, суд вважає безпідставними. Рішення сільської ради було прийнято пізніше, ніж позивач звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою і отримав відмову у його затвердженні. Крім того, суд зазначив, що перебування багаторічний насаджень на балансі підприємства не може вважатись підтвердженням права власності на ці насадження, оскільки баланс органу місцевого самоврядування є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна, і не свідчить про знаходження майна у власності. Відповідач, мотивуючи відмову, посилається на підстави, не передбачені ЗК України чи іншими законодавчими актами.

Суд вважає, що задоволення вимоги про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою у даному випадку не буде втручанням суду в дискреційні повноваження ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області, а буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки відповідач протиправно надав позивачу ОСОБА_2 формальну відмову з підстав, не передбачених діючим законодавством.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастру у Сумській області просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог ОСОБА_2

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги факт знаходження на земельній ділянці, яку позивач просить надати йому у власність, багаторічних насаджень (саду), які є комунальним майном Зарічненської сільської ради, що призвело до невірного застосування норм матеріального права.

Посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» стосовно того, що органи Держгеокадастру під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян, повинні враховувати позицію відповідного органу місцевого самоврядування, скаржник вказує, що Зарічненська сільська рада висловила свою категоричну незгоду щодо передачі вказаної земельної ділянки позивачу.

Крім того, скаржник зазначає, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та «Методикою уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих» багаторічні насадження не підлягають паюванню.

Також скаржник зазначає, що суд втрутився в його дискреційні повноваження, зобовязав прийняти рішення із змістом, встановленим судом.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2, не погоджуючись з правовою позицією ГУ Держгеокадастру у Сумській області, зазначає про хибність доводів відповідача. Вказує, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення із видом угідь «багаторічні насадження та пасовища» можуть бути передані у власність громадянам для ведення особистого селянського та фермерського господарства.

Відповідач не мав права вимагати від нього чи від розробника проекту землеустрою надання будь-яких довідок, у тому числі довідки Зарічненської сільської ради Тростянецького району про наявність чи відсутність на земельній ділянці насаджень, а відсутність такої довідки у проекті землеустрою не може бути підставою для відмови у затверджені проекту. Безпідставним позивач вважає посилання на рішення сільської ради від 06 жовтня 2017 року, оскільки на момент розгляду його повторного звернення до відповідача та надання відповіді-відмови ці події ще не відбулися. Багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий обєкт права власності без земельної ділянки, на якій вони розташовані, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Відповідач допускає перекручення понять, зайву деталізацію термінів, посилаючись на норми законодавства та термінологію, які абсолютно не відносяться до процедури передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

Безпідставним вважає позивач посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413 та ОСОБА_3 уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих».

Також позивач зазначає, що факт погодження проекту землеустрою у відповідності до вимог ст. 186-1 ЗК України, реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі свідчать про те, що проект перевірений на предмет його відповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів і є таким, що відповідає таким вимогам.

Посилаючись на судову практику, зазначаючи про обовязок відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, позивач зазначає, що судом не допущено втручання в дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Сумській області.

Рішенням 1 сесії Тростянецької міської ради 7 скликання № 17 від 21листопада 2017 року розпочата процедура реорганізації юридичної особи Зарічненської сільської ради. Цим же рішенням установлено, що Тростянецька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обовязків Зарічненської сільської ради (т. 1, а.с. 211-212).

13 березня 2018 року припинено юридичну особу Зарічненська сільська рада (т. 2, а.с. 5-6).

З підстав, встановлених ст. 52 КАС України судом проведена заміна третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - з Зарічненської сільської ради на Тростянецьку міську раду.

26 березня 2018 року до суду надійшла заява Тростянецької міської ради про приєднання до апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру у Сумській області.

В заяві Тростянецька міська рада повідомляла, що станом на 01 лютого 2018 року яблуневий сад, у звязку з проведенням процедури реорганізації (обєднання територіальних громад), перейшов на баланс Тростянецької міської ради. До Тростянецької міської ради почали надходити масові звернення від мешканців села Лучка, щодо збереження яблуневого саду та не надання дозволів на передачу його у приватну власність. Із наявної відповіді державного підприємства «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», - «…Згідно проектної документації по визначенню земель, що передаються у колективну власність і постійне користування сільськогосподарському підприємству «Тростянецьке» Тростянецького району, розробленої Сумським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук в 1995 році, зазначена земельна ділянка під багаторічними насадженнями загальною площею 9,0 га була включена до складу земель колективної власності, що підлягають поділу на земельні частки (паї)…».

Заявник також зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області не має права розпоряджатися земельною ділянкою, яка на праві колективної власності належить САПТЗТ «Тростянецьке». Станом на теперішній час даною земельною ділянкою може розпоряджатися лише правонаступник Зарічненської сільської ради, на балансі якої перебуває яблуневий сад, тобто Тростянецька міська рада.

У випадку, якщо яблуневий сад, який зараз засаджений та фактично розташований на земельній ділянці кадастровий номер 0:00:001:0178 перейде у власність позивача ОСОБА_2 разом з вказаною земельною ділянкою, фактично буде використатися для введення садівництва. Разом з тим, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва не більше 0,12 га, а не 2 га, які позивач просить надати йому у власність для ведення особистого селянського господарства.

У запереченнях проти заяви Тростянецької міської ради позивач ОСОБА_2 зазначає, що факт перебування на балансі Тростянецької міської ради дерев жодним чином не перешкоджає затвердженню проекту землеустрою на надання земельної ділянки йому у власність, оскільки абсолютно не змінює статусу земельної ділянки, права власності на неї та повноважень відповідача щодо розпорядження цією ділянкою. Виключно право власності на земельну ділянку визначає власника багаторічних насаджень. Колективне сільськогосподарське підприємство «Тростянецьке» було ліквідовано, державна реєстрація юридичної особи скасована, правонаступники цього підприємства відсутні. Отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не позбавляє права громадян на отримання земельних ділянок за іншими цільовими призначеннями, у тому числі і для ведення садівництва.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів частково погоджується з висновком суду, з таких підстав.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За змістом частин першої - третьої та п'ятої ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Частиною шостою та сьомою ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (п. 9 ст. 118).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (п. 10 ст. 118).

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (п. 11 ст. 118).

Судом установлено, що наказом відповідача від 13 березня 2017 року № 18-1862/16-17-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» позивачу був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області, орієнтовний розмір земельної ділянки- 2,00 га, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 21).

У пунктах 2, 3 наказу зазначено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства. Керівнику Відділу у Тростянецькому районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області при надходженні погодженого проекту землеустрою забезпечити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Після погодження проекту землеустрою та реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі 18 липня 2017 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області та просив надати земельну ділянку загальною площею 2,00 у власність (т. 1, а.с. 57).

Листом від 01 серпня 2017 року № С-9550-4271/6-17 ГУ Держгеокадастру у Сумській області повідомило позивача про те, що на кадастровому плані земельної ділянки в описі меж суміжних землевласників (землекористувачів) від А до Б йому необхідно уточнити проектні чи існуючі шляхи, що проходять в цих межах. Крім того, на ситуаційному плані необхідно позначити підїзні шляхи до земельної ділянки та доповнити умовні позначення. Також у листі відповідач вказав на те, що відповідно до довідки від 28 березня 2017 року № 31-28-0.2-672/2-17, виданої Відділом у Тростянецькому районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області, земельна ділянка, яка запроектована до відведення, має склад угідь «багаторічні насадження». Позивачу запропоновано звернутися до виконавця робіт із землеустрою для доопрацювання проекту землеустрою (т. 1, а.с. 23, 58).

Після опрацювання проекту ДП «Сумигеодезкартографія» 15 вересня 2017 року позивач повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області та просив надати земельну ділянку загальною площею 2,00 га у власність (т. 1, а.с. 64).

Листом від 29 вересня 2017 року № С-12689-5241/6-17 відповідач відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів (т. 1, а.с.65).

Вмотивував відповідач прийняте рішення тим, що відповідно до довідки від 28 березня 2017 року № 31-28-0.2-672/2-17, виданої Відділом у Тростянецькому районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області, земельна ділянка, яка запроектована до відведення, має склад угідь «багаторічні насадження». На думку відповідача, позивачу необхідно додати довідку із Зарічненської сільської ради про наявність чи відсутність на земельній ділянці насаджень.

Відповідач додатково повідомив ОСОБА_2, що, отримавши рішення Зарічненської сільської ради від 09 червня 2017 року «Про виявлення безгоспного майна» ГУ Держгеокадастру у Сумській області направило листа до Зарічненської сільської ради з питанням про результати проведення експертної оцінки саду. У зв'язку з нововиявленими обставинами ГУ Держгеокадастру у Сумській області не має правових підстав для вирішення питання про затвердження проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, суд незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, має перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам, у тому числі, чи прийняті вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені відповідачем ГУ Держгеокадастру у Сумській області в листі від 29 вересня 2017 року за № С-12689-5241/6-17 підстави, що послугували для відмови ОСОБА_2 у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виходять за межі підстав, визначених ст. 186-1 ЗК України, оскільки в листі відсутнє визначення про невідповідність положень вищеозначеного проекту вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Отже рішення про відмову в погоджені проекту землеустрою відповідачем прийняте не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, вимога позивача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування відмови відповідача, що викладена в листі від 29 вересня 2017 року № С-12689-5241/6-17, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають, оскільки в більшій частині доводи, визначені в апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастру у Сумській області в обґрунтування оскаржуваного рішення, не були наведені в цьому рішенні. Аналогічного висновку колегія судів дійшла і з приводу аргументів, викладених Тростянецькою міською радою в заяві про приєднання до апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру у Сумській області.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про обґрунтованість вимог ОСОБА_2 про зобовязання відповідача ГУ Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів, з огляду на наступне.

Алгоритм дій особи, зацікавленої в одержанні у власність земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а також субєктів, що здійснюють власні управлінські функції у вирішенні означеного питання, визначений ст. 118 ЗК України.

Згідно з ч.ч. 8 і 9 ст. 118 ЗК України виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, по-перше, - погоджується відповідним органом; по-друге - у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту відповідний орган приймає рішення про затвердження цього проекту та надання земельної ділянки у власність.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 ЗК України земельні відносини, це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Субєктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно із ст. 80 ЗК України субєктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Пунктом є-1 ч. 1 ст. 15-1 ЗК України установлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з аргументом позивача ОСОБА_2 стосовно того, у разі визнання судом відмови ГУ Держгеокадастру у Сумській області незаконною, у вказаного субєкта владних повноважень залишається лише єдиний варіант юридично допустимого рішення затвердження проекту землеустрою та надання йому земельної ділянки у власність.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 319 ЦК України держава не втручається у здійснення власником права власності. Тобто пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.

З огляду на положення ч. 2 ст. 9, ч.ч. 2, 5 ст. 245 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень, належить зобовязати ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву позивача від 15 вересня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів, з урахуванням викладених судом обставин.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Сумській області задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року скасувати в частині, якою Головне управління Держгеокадастру у Сумській області зобовязаний затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів, з прийняттям нового судового рішення, яким:

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 15 вересня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0178) у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Зарічненської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населених пунктів.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 в іншій частині відмовити.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_3
Постанова у повному обсязі складена і підписана 20 квітня 2018 року.