Справа № 2-а-9343/11
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2-а-9343/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2011 року Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що вона отримує пенсію за віком та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області, однак продовжує працювати і по даний час. Після двох років отримання пенсії вона звернувся до відповідача про здійснення перерахунку, згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне державне страхування», тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Відповідач, отримавши заяву позивача, відмовив в її задоволенні, що на думку позивача є порушенням його права на пенсійне забезпечення, а тому просить в судовому порядку визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати останнього здійснити перерахунок пенсії з 01.06.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Наданими суду письмовими заперечення представник відповідача зазначив, що дії УПФУ в Кагарлицькому районі Київської області повністю відповідають чинному законодавству України, відповідач діяв в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений чинним законодавством, а вимоги позивача не можуть бути задоволені, так як вони не відповідають чинному законодавству України.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Перебуваючи на обліку в УПФУ в Кагарлицькому районі Київської області з 1995 року, позивач у травня 2011 рокузвернувся до відповідача про здійснення перерахунку пенсії згідно статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідач своїм листом відмовив позивачу в задоволенні заяви, що підтверджується копією листа.

Суд вважає, що між сторонами виникли спірні публічно-правові відносини щодо відмови відповідача позивачу в здійсненні перерахунку пенсії.

Визначивши спірні правовідносини суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, а згідно статті 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, нарахування, виплати пенсії, визначені та закріплені в Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За Преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України, відповідно до ст.10 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який є центральним органом виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління та управління в районах та містах, що підтверджує правомірність звернення позивача та належність відповідача.

Правомірність звернення позивача також підтверджується п.15 Положення "Про Пенсійний фонд України", згідно якого Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління, яким є УПФУ в Кагарлицькому районі Київської області.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу; якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору; у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії; кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії; перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач має право на даний перерахунок, але відповідачем при цьому було застосовано не показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2009рік (як передбачено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»), а показник за 2007 рік(як передбачено постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивачу відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року, але на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти (Закон України та постанова Кабінету Міністрів України), які по різному регулюють розмір показника середньої заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії, що суперечить ст.92 Конституції України, згідно якої встановлено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні зазначеного спору застосуванню підлягають положення Закону, а не постанови Кабінету Міністрів України.

Крім цього, суд вважає, що доводи, викладені у запереченнях відповідача, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року зміни, що були внесені до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне пенсійне страхування» в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії, були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на законі.

Так, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними норми статті 67 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, які, в свою чергу, вносили корегування до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта, згідно частини шостої резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 вирішено, що Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу є неправомірними.

Керуючись ст.19, 22, 75, 92 Конституції України, ст.40,42,45,48 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.2, 9, 11, 69, 71, 99, 100, 104, 160, 161, 162? 183-2 КАСУ, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області ОСОБА_1 неправомірними щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати, в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік (1982,63 грн. ) на підставі статей 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1.06.2011 року.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: Т.Є. Іванюта.