Справа № 345/4201/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/1150/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.
суддів Довгополова О.М., Пліша М.А.,
з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2018 року у справі №345/4201/17 (суддя Юрчак Л.Б., м. Калуш) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списком №2 незаконними та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 24.04.2017 року - з дня звернення з заявою про призначення пенсії, враховуючи періоди роботи за Списком №2: з 20.10.1981р. по 25.02.1982р., з 10.03.1982р. по 19.11.1985р., з 20.11.1985р. по 19.11.1988р., з 16.03.1990р. по 11.06.1991р., що становить 8 років 3 місяці 13 днів, а також періоди роботи з 02.07.1991р. по 08.12.1994р. та з 01.10.1995р. по 02.09.1996р. - як загальний трудовий стаж.
Постановою від 09 січня 2018 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області позов задовольнив.
Визнав дії Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списком №2 незаконними.
Зобов`язав Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 24.04.2017 року - з дня звернення з заявою про призначення пенсії, враховуючи періоди роботи за Списком №2: з 20.10.1981 р. по 25.02.1982 р., з 10.03.1982 р. по 19.11.1985 р., з 20.11.1985 р. по 19.11.1988 р., з 16.03.1990 р. по 11.06.1991 р., що становить 8 років 3 місяці 13 днів, а також періоди роботи з 02.07.1991 р. по 08.12.1994 р. та з 01.10.1995 р. по 02.09.1996 р. - як загальний трудовий стаж.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення».
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до розділу XXIX Списку №2 затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1973р. передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення працівників, які здійснюють будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій.
Позивачем не наданого жодного доказу на підтвердження того, що військова частина НОМЕР_1 належить до будівельних організацій, як це передбачено Списком №2.
Крім того, апелянт зазначає, що судом безпідставно зобов`язано управління враховувати період роботи по Списку №2 з 20.10.1981 р. по 25.02.1982 р., оскільки управління зазначений період зарахувало ОСОБА_1 до пільгового, що підтверджується відповіддю управління від 24.07.2017 р. №7072/03.
За таких обставин, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову
Позивач надіслав на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу пенсійного органу.
У відзиві позивач зазначає, що його трудова книжка ані юридично, а ні суто технічно не може містити записів з посиланням на наказ, виданий за результатами атестації робочих місць, оскільки необхідність проведення атестації робочих місць, як і видання відповідного наказу за результатами такої атестації, введено в Україні тільки з 22.08.1992 року з набуттям чинності Постанови КМУ «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» №442 від 01.08.1992 року. Записи ж позивача щодо роботи на посаді майстри та виконроба датовані до 22.08.1992 року, тобто до введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць.
Стосовно відповідності найменуванню зазначає, що посади «майстра» та «виконроба» відповідають пільговим згідно зі Списком № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р., розділ XXIX, підрозділ «б» - інженерно-технічні робітники, зокрема, майстри (десятинки) і виконроби.
Крім того, вказує про те, що відсутність уточнюючої довідки про підтвердження пільгового стажу не може слугувати підставою для позбавлення особи права на пільгову пенсію.
Покликання відповідача на те, що довідка №4/21942 від 10.11.2017 року з Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації не підтверджує факт роботи позивача за Списком №2, оскільки в архіві Міністерства оборони Російської Федерації відсутні відомості про характер виконуваних робіт особовим складом військової частини польова пошта НОМЕР_1 є безпідставними.
Дана обставина не може слугувати підставою для відмови в зарахуванні даного стажу до Списку №2, адже довідка містить іншу, надзвичайно важливу інформацію про те, «військова частина польова пошта 55657» належала 1233 Управлінню начальника робіт, яке входило в склад військово-будівельних частин Міноборони СРСР.
Більше того, відповідно до п. 1 Постанови Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 2 квітня 1976 р № 81/8 «Про затвердження роз`яснення "Про порядок застосування затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 Списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», Списки №1 і №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, повинні застосовуватися незалежно від відомчого підпорядкування підприємств і установ, де працювали або працюють робітники і службовці, які звернулися за пенсією, професії або посади яких названі в цих списках за відповідними виробництвами і цехами.
З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2018 року - без змін.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 квітня 2017 ОСОБА_1 звернувся до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.
Однак, листом УПФУ за № 7072/03 від 24.07.2017 року позивачу відмовлено призначенні такої пенсії, позаяк він не надав уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи за періоди: з 20.10.1981р. по 25.02.1982р. - на посаді майстра по будівництву в Івано-Франківському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні, з 10.03.1982р. по 19.11.1985р. - на посаді майстра по будівництву у Івано-Франківському спеціалізованому управлінні механізації будівництва, комбінат «Івано-Франківськпромбуд», з 16.03.1990р. по 11.06.1991р. - на посаді виконроба у проектно-будівельному об`єднанні тресту «Івано-Франківськбуд». Період роботи з 20.11.1985р. по 19.11.1988р. на посаді виконроба у військовій частині польової пошти 55657 відповідачем не зараховано з підстав відсутності відомостей щодо роботи на будівництві приміщень і споруд.
До загального стажу роботи позивача не враховано наступні періоди: з 10.03.1982р. по 19.11.1985р. - у трудовій книжці відсутній наказ на звільнення; з 02.07.1991р. по 08.12.1994р. - у трудовій книжці відсутній номер наказу на звільнення; з 01.10.1995р. по 02.09.1996р. - у трудовій книжці дописана дата звільнення та наказ на звільнення.
Не погодившись із таким рішення відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що документи, подані позивачем, повністю підтверджують підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є правильними.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.
Згідно з п. «б» ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Таким чином, необхідний загальний стаж роботи для чоловіка, якому виповнилося 57 років, та який звернувся до УПФУ за призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2 в період з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року повинен становити не менше 26 років і 6 місяців, а пільговий (тобто стаж роботи за Списком №2) - не менше 7 років і 6 місяців.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
На період роботи позивача діяли списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, відповідно до якої правом пільгового пенсійного забезпечення користувалися, зокрема, майстри (десятники) і виконроби ( Згідно з Списком №2, розділ ХХІХ «Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій» (підрозділ «б» - інженерно-технічні робітники).
З записів трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він працював: з 20.10.1981р. по 25.02.1982р. майстром по будівництву у Івано-Франківському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні; з 10.03.1982р. по 19.11.1985р. - майстром по будівництву у Івано-Франківському спеціалізованому управлінні механізації будівництва, комбінат «Івано-Франківськпромбуд»; з 20.11.1985р. по 19.11.1988р. - виконробом у військовій частині польової пошти 55657; з 16.03.1990p. по 11.06.1991p. виконробом у проектно-будівельному об`єднанні тресту «Івано-Франківськбуд».
Судом першої інстанції також встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачем, крім трудової книжки надано такі первинні документи, які підтверджують його пільговий стаж роботи:
1. Період роботи з 20.10.1981 р. по 25.02.1982 р. (4 місяці 6 днів) на посаді майстра по будівництву з повним робочим днем у Івано-Франківському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні підтверджується уточнюючою довідкою №251 від 31.08.2017 р. з філії «Івано-Франківське дорожньо-експлуатаційне управління» ДП «Івано-Франківський облавтодор», довідкою №86 від 23.03.2017 р., копією наказу №49-к від 20.10.1981 р. про прийняття на роботу, копією наказу №21-к від 25.02.1982 р. про звільнення з роботи, копіями особових рахунків («карточок-справок») та довідкою про заробітну плату №87 від 23.03.2017р.;
2. Період роботи з 10.03.1982р. по 19.11.1985р. (3 роки 8 місяців 10 днів) на посаді майстра по будівництву з повним робочим днем у Івано-Франківському спеціалізованому управлінні механізації будівництва, комбінат «Івано-Франківськпромбуд» підтверджується довідкою №59 від 08.11.2017 р. з ПАТ «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва», довідкою про заробітну плату №43 від 17.10.2017 р., копіями особових рахунків, посвідченням з перевірки знань (рішення комісії від 14.06.1985 р.).
3. Період роботи з 20.11.1985р. по 19.11.1988р. (3 роки) на посаді виконроба з повним робочим днем у військовій частині польової пошти 55657 підтверджується архівною довідкою з Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації №4/64230 від 25.04.2017 р. та довідкою №4/21942 від 10.11.2017 р. з Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації.
4. Період роботи з 16.03.1990 р. по 11.06.1991 р. (1 рік 2 місяці 27 днів) на посаді виконроба з повним робочим днем у проектно-будівельному об`єднанні тресту «Івано-Франківськбуд» підтверджується довідкою ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» №33/1 від 29.03.2017 р., копією наказу №142-к від 15.03.1990 р., копією наказу №358-к від 11.06.1991 р., довідкою про заробітну плату №33 від 29.03.2017 р., копіями особових карток, посвідченням з перевірки знань (рішення комісії від 22.06.1990 р.)
Колегія суддів звертає увагу, що доводи відповідача про те, що спірні періоди роботи позивача на пільгових умовах не підтверджені уточнюючою довідкою, є безпідставними, оскільки надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.
Між тим записи у трудовій книжці та довідки, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 2, що надає право на включення спірного періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
При цьому, суд залишає без уваги покликання апелянта на відсутність у трудовій книжці записів про проведену атестацію робочих місць, оскільки позивач працював на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах до 22.08.1992 року, тобто до набуття чинності Постановою КМУ «Про порядок проведення атестації робочих місць за мовами праці» №442 від 01.08.1992 року.
Стосовно доводів апелянта про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача виконробом у військовій частині, оскільки така не є будівельною організацією, суд зазначає, що особа має право на зарахування такого періоду роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від профільного спрямування даного підприємства чи установи.
Не знайшли свого підтвердження також і доводи пенсійного органу щодо відсутності підстав для зарахування до загального стажу роботи позивача періодів роботи з 02.07.1991р. по 08.12.1994р. та з 01.10.1995р. по 02.09.1996р. у зв`язку з тим, що трудова книжка позивача містить дописані номери наказів, оскільки такі записи скріплені підписами уповноважених осіб та відповідними печатками підприємств.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскарженого судового рішення.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2018 року у справі №345/4201/17 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

М.А. Пліш

Постанова в повному обсязі складена 23 квітня 2018 року.