Справа № 826/13935/17
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2018 року № 826/13935/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Скидан С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПідприємства "Здоров'я-2000" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України"
до про Головного управління ДФС у м. Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю:

від позивача - Федосюк Ю.О., Євтушенко Д.О., Мунько О.М.;

від відповідача - Черевична В.О.

В С Т А Н О В И В:

Підприємство "Здоров'я-2000" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" (далі - Підприємство "Здоров'я-2000") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 07.08.2017 № , яким виявлено відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування за період квітень 2017 року та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5761368,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті від 19.07.2017 № 508/26-15-14-04-01/30404677 є безпідставними та ґрунтуються виключно на внутрішньому переконанні інспекторів Головного управління ДФС у м. Києві, оскільки факти, які зазначені в акті, не підтверджені жодним документом, що свідчить про відсутність в діях позивача порушень податкового законодавства, оскільки останній користується наданими органами державної влади податковими пільгами на законних підставах. Щодо твердження посадових осіб контролюючого органу про відсутність посадових осіб на Підприємстві "Здоров'я - 2000", позивач вказує, що на підприємстві працюють інваліди, для яких встановлений неповний робочий день, тому очевидно, що коли інспектори прибули для проведення перевірки, посадові особи підприємства були відсутні. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про відсутність порушень позивачем норм податкового законодавства, а висновок відповідача не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджений жодним належним доказом.

Ухвалами суду від 14.12.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/13935/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

31.01.2018 представником Головного управління ДФС у м. Києві Кравчук В.О. подано до суду відзив на позовну заяву, якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Підприємству "Здоров'я - 2000". Зазначає, що на момент встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції було встановлено, що за вказаною адресою: 03056, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27, офіс 10 посадові особи, відповідальні за здійснення господарської діяльності Підприємства "Здоров'я - 2000", - не знаходились. На виконання умов статті 79 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу розпочали проведення документальної невиїзної перевірки, у ході якої встановлено порушення платником податків пункту 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків, що стало наслідком завищення позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2017 року на суму 5761368,00 грн. Підставою для вказаного висновку стало ненадання платником податків до перевірки документів, що підтверджують ведення фінансово-господарської діяльності, формування від'ємного значення та заявленого бюджетного відшкодування у вказаному періоді, а саме: видані та отримані податкові накладні, акти виконаних робіт/наданих послуг, товарно-транспортні-накладні, виписки банку, платіжні доручення, договори фінансово-господарської діяльності, зовнішньоекономічні контракти, оборотно-сальдові відомості та інші документи. Враховуючи ненадання платником податків документів, вважає, що контролюючим органом спірне рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.04.2018 представником позивача Мунька О.М. подано до суду відповідь на відзив, у якому вказано, що сума заявленого бюджетного відшкодування підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Представник позивача зазначив, що Підприємство "Здоров'я - 2000" не отримувало ні наказу про проведення перевірки, ні запиту контролюючого органу про надання документів до перевірки. Враховуючи, що Підприємство "Здоров'я - 2000" працює з 10:00 до 16:00, Адвокатським об'єднанням "Скіф", яке є уповноваженим представником позивача, було направлено до контролюючого органу адвокатський запит, у якому останній просив повідомити про початок проведення позапланової перевірки з метою доступу посадових осіб Головного управління ДФС у м. Києві до виробничих приміщень підприємства та фінансово-господарської документації платника податків. Натомість, контролюючим органом не було прийнято до уваги адвокатський запит та здійснено перевірку без урахування первинної документації позивача, що свідчить безпідставність висновків контролюючого органу.

Представники позивача у судовому засіданні 05.04.2018 позовній вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.04.2018 заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 05.04.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 17.07.2017 по 19.07.2017 посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову перевірку Підприємства "Здоров'я - 2000" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2017 року, за результатами якої складено акт від 19.07.2017 № 508/26-15-14-04-01/30404677 (том 1 а.с. 11-18).

Вказаним актом зафіксовано порушення Підприємством "Здоров'я - 2000" вимог пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку: завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2017 року на суму ПДВ у розмірі 5761368,00 грн.

На підставі акта перевірки від 19.07.2017 № 508/26-15-14-04-01/30404677 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.08.2017 № , яким Підприємству "Здоров'я - 2000" відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за квітень 2017 року в сумі 5761368,00 грн (том 1 а.с. 21).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу, позивач розпочав процедуру його адміністративного оскарження.

Разом з тим, рішенням Державної фіскальної служби України від 29.09.2017 № 21942/6/99-99-11-01-01-25 скаргу Підприємства "Здоров'я - 2000" залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 07.08.2017 № - без змін (том 1 а.с. 22-24).

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2017 Підприємством "Здоров'я-2000" було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року (том 1 а.с. 103-104), у рядку 20.2.1 якої визначено суму бюджетного відшкодування, яка підлягає поверненню на рахунок платника у банку в сумі 5761368,00 грн.

До вказаної декларації позивачем було додано, крім іншого, заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника, розрахунок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника, розрахунок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (том 1 а.с. 107-112).

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наказ № 6375, яким призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства "Здоров'я - 2000" з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2017 року, тривалістю 5 робочих днів з 17.07.2017 по 21.07.2017 (том 1 а.с. 51-52).

Згідно з пунктами 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Так, пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що чинним законодавством встановлено дві форми вручення платнику податків документів, у таму числі і наказу про проведення перевірки, а саме:

1) надіслання документів на адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

2) вручення документів особисто платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Також, суд враховує, що підпунктом 1.4.2 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2014 N 22, встановлено, що з метою дотримання вимог статті 77 та 79 розділу II Кодексу підрозділи органу державної фіскальної служби, які очолюють здійснення документальної планової або позапланової невиїзної перевірки, забезпечують надсилання рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення під розписку платнику податків (посадовій особі або законному (уповноваженому) представнику) копії наказу про проведення документальної планової або позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення.

Вказаним підпунктом Методичних рекомендацій також роз'яснено контролюючому органу, що з метою дотримання вимог Кодексу та прав платників податків доцільно забезпечити завчасне надіслання (вручення) повідомлень про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що 13.07.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві сформовано повідомлення про проведення з 17.07.2017 документальної позапланової перевірки Підприємства "Здоров'я - 2000", яке разом з наказом від 13.07.2017 № 6375 було направлено позивачеві кур'єрською доставкою.

Разом з тим, ні наказ, ні повідомлення не були вручені позивачеві. У накладній № 0306699 зазначено, що 14.07.2017 відправлення не вручено: "адресат не значиться" (том 1 а.с. 54).

17.07.2017 Головне управління ДФС у м. Києві оформило лист № 21831/10/26-5-14-04-01-15, у якому повідомило Підприємство "Здоров'я - 2000", що з 17.07.2017 буде проведена документальна позапланова перевірка останнього з питання правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2017 року та зазначено про необхідність з'явитись 19.07.2017 о 17:00 для ознайомлення з результатами перевірки (том 1 а.с. 55).

Вказаний лист відповідач також направив позивачу кур'єрською доставкою, який був повернутий 19.07.2017 з відміткою "адресат не значиться" (том 1 а.с. 56).

На думку суду, встановлені обставини свідчать про те, що повідомлення позивача про початок перевірки здійснено відповідачем у спосіб, що не передбачений Податковим кодексом України та Методичними рекомендаціями.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що контролюючим органом було встановлено відсутність платника податків, що підтверджується відповідною довідкою від 27.06.2017.

При цьому представники позивача у судовому засіданні пояснили, що на Підприємстві "Здоров'я - 2000" працюють інваліди, для яких встановлено неповний робочий день: з 10:00 до 16:00.

З приводу вказаних доводів, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.4.5 Методичних рекомендацій передбачено, що у разі коли при організації документальної планової та позапланової або фактичної перевірки встановлено відсутність платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням (місцем проживання), у той же день складається акт перевірки місцезнаходження платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників).

Так, у матеріалах справи містяться запит контролюючого органу від 27.06.2017 № 203497/26-15-14-04-01-17 на встановлення місцезнаходження платника податків, який складено на підставі акта про неможливість вручення документа платнику податків від 27.06.2017 № 534/26-15-14-04-01, та довідка про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків, згідно якої не встановлено суб'єкта господарювання за податковою адресою (том 1 а.с. 57, 58).

Суд критично оцінює надані відповідачем запит та довідку, позаяк останні складені до прийняття наказу від 13.07.2017 № 6375 та не стосуються проведеної перевірки. Також суд звертає увагу, що довідка про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків, яка складена начальником підрозділу податкової поліції Жвалюк Л.В., не містить дати виходу за місцем знаходження позивача. Крім того, відомості довідки суперечать обставинам, викладеним в описовій частині акта перевірки від 19.07.2017 № 508/26/15-14-04-01/30404677, а саме в пункті 2.7 розділу 2 вказано: "перевіркою встановлено, що фактично Підприємство "Здоров'я - 2000" знаходиться за адресою: 03056, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27, офіс 10".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи відповідача про відсутність позивача за адресою здійснення останнього господарської діяльності не відповідають дійсним обставинам справи.

При цьому, суд звертає увагу, що саме порушення відповідачем встановленої процедури повідомлення платника податків про початок проведення позапланової невиїзної перевірки стало наслідком невручення позивачеві наказу від 13.07.2017 № 6375 та повідомлення про проведення з 17.07.2017 документальної позапланової перевірки Підприємства "Здоров'я - 2000".

У ході судового розгляду справи з'ясовано, що 13.03.2017 між Підприємством "Здоров'я - 2000" та Адвокатським об'єднанням "СКІФ" було укладено договір про надання правової допомоги, у тому числі, в кримінальних провадженнях/судових справах/перевірках/проектах тощо. Таким чином, з 13.03.2017 Адвокатське об'єднання "СКІФ" є уповноваженим представником Підприємства "Здоров'я - 2000".

13.07.2017 Адвокатське об'єднання "СКІФ" звернулось до Головного управління ДФС у м. Києві з адвокатським запитом № 2-13/07/17, у якому просило повідомити про час та дату проведення Головним управлінням ДФС у м. Києві позапланової виїзної перевірки Підприємства "Здоров'я - 2000" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування за квітень 2017 року (том 1 а.с. 19-20).

Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу щодо розгляду вказаного запиту та повідомлення уповноваженої особи позивача про початок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Суд звертає увагу, що з аналізу наведених норм статті 79 Податкового кодексу України та Методичних рекомендацій вбачається, що проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не виключає необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків надається лише у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручено під розписку копію наказу про проведення зазначеної перевірки.

Згідно з пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова. Проте підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, тому з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

З огляду на наведене та враховуючи, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу як суб'єкта владних повноважень, який зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, суд вважає, що відповідачем не дотримано виконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України в частині надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручення під розписку копію наказу про проведення перевірки, тому у останнього не виникло право на проведення документальної невиїзної перевірки з питань достовірності нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування за квітень 2017 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про незаконність перевірки, проведеної відповідачем на підставі наказу від 13.07.2017 № 6375, та відсутності правових наслідків такої.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 07.08.2017 № не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Наведена правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 16.01.2018 у справі № К/9901/898/18, від 17.01.2018 у справі N 1570/7146/12, від 06.03.2018 у справі № К/9901/1601/17.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Підприємства "Здоров'я-2000" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" (03056, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27, офіс 10, ід. код 30404677) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ід. код 39439980) від 07.08.2017 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ід. код 39439980) на користь Підприємства "Здоров'я-2000" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" (03056, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27, офіс 10, ід. код 30404677) 86420,52 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.П. Катющенко