Справа № 817/549/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2018 року м. Рівне №817/549/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Виробничого кооперативу "Титанн"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

Виробничий кооператив «Титанн» (далі позивач, ВК «Титанн») звернуся в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.11.2017р. № 008021401 в повному обсязі.

Усною ухвалою суду від 18.04.2018 було задоволено клопотання представника позивача та прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог від 23.03.2018, згідно якої ВК «Титанн» просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 09.11.2017р. № 008021401 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 107504,76 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши їх положеннями норм ст. 75 Податкового кодексу України та пунктами 2.6, 2.8, 2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, що діяли у редакції на час існування відповідних правовідносин. Ствердив, що податковим органом допущено порушення порядку проведення позапланової виїзної перевірки, а саме, що перевірку було проведено поза межами юридичної адреси позивача, будь-яких документів повязаних із господарською діяльністю ВК «Титанн» перевірено не було. Крім того, представник позивача зазначив, що наказами по підприємству були встановлені ліміти залишку готівки в касі, які чітко дотримувалися, а тому висновки податкового органу щодо недотримання встановленого ліміту залишку готівки в касі є безпідставними та необґрунтованими. Також вказав, що всі готівкові кошти оприбутковувалися в касі підприємства в день надходження коштів шляхом виписування прибуткових касових ордерів та здійснення записів у касовій книзі, яка велася у електронному вигляді у підрозділі кооперативу. За сукупністю наведених обставин, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у позивача була проведена позапланова виїзна документальна перевірка, за результатами якої складений акт і на підставі висновків акту прийняте оспорюване податкове повідомлення-рішення. Перевіркою встановлено, що позивач у ході господарської діяльності порушив положення пунктів 2.6, 2.8, 2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, за що передбачена відповідальність визначена у ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995. Вказав, що зазначені порушення підтверджені копіями виписок банку про зарахування готівки на розрахунковий рахунок підприємства та копією касової книги ВК «Титанн». За наведеного, просив в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Виробничий кооператив Титанн () є зареєстрованою юридичною особою, що перебуває на обліку в ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області.

Згідно із ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДФС у Рівненській області № 1607 від 06.10.2017 проведена позапланова виїзна документальна перевірка ВК «Титанн» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 06.10.2017 та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 06.10. 2017 року.

ЇЇ результати оформлені актом перевірки від 23.10.2017 № 1138/17-00-14-03/13976688 про результати позапланової виїзної документальної перевірки ВК «Титанн» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 06.10.2017 та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 06.10. 2017 року.

За висновками акту, перевіркою ВК «Титанн» встановлено порушення пунктів 2.6, 2.8, 2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004.

09.11.2017 на підставі висновків акту перевірки від 23.10.2017 № 1138/17-00-14-03/13976688 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, відповідно до якого позивачу визначено грошове зобовязання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 110140 грн. 26 коп.

Позивач не погодився з вище вказаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до ДФС України.

Рішенням ДФС України № 3206/6/99-99-11-03-01-25 від 31.10.2018 про результати розгляду скарги було відмовлено в задоволенні скарги, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Як встановлено судом з пояснень представників сторін та з акту перевірки, висновки податкового органу зводяться до порушення позивачем положень пунктів 2.6, 2.8, 2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, а саме при порівнянні ліміту залишку готівки в касі ВК «Титанн» з сумою залишку готівки в касі збільшеною на суму готівки, не підтвердженої видатковими касовими ордерами, встановлено 25002,38 грн. понадлімітних залишків готівки в касі. Крім того, при перевірці повноти та своєчасності оприбуткування одержаних підприємством готівкових коштів згідно предявлених для перевірки записів в касовій книзі, що завірені підписами касира та бухгалтера та виписками банку по операціях на розрахунковому рахунку платника встановлені факти не оприбуткування готівкових коштів у касу підприємства при отриманні торгової виручки, а саме згідно банківських виписок здано в банк через голову кооперативу ОСОБА_3 Петрвича «торгову виручку» 22.07.2016 в сумі 5000,00 грн., 10.08.2016 в сумі 1500,00 грн. та 08.11.2016 в сумі 5000,00 грн., вказані суми не оприбутковано в касовій книзі підприємства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно зі частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності інформації, що розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Так, судом встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів членів виробничого кооперативу «Титанн» № 3 від 19.09.2017 членами кооперативу було прийнято рішення про припинення ВК «Титанн» шляхом його ліквідації.

Наказом начальника ГУ ДФС у Рівненській області № 1607 від 06.10.2017 було прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки ВК «Титанн» (, юридична адреса: Рівненська область, м. Рівне, вул. Старицького, 21-А) з питань з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 06.10.2017 та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 06.10. 2017 року.

Копію вказаного наказу було надіслано та отримано позивачем, про що не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні.

На підставі зазначеного наказу було сформовано направлення на перевірку № 1373/17-00-14-03 від 06.10.2017, яке у ході перевірки було вручено довіреній особі позивача ОСОБА_4 під особистий підпис.

Таким чином, судом відхиляються твердження позивача, щодо порушення відповідачем ст. 75 Податкового кодексу України, оскільки із змісту акту документальної позапланової перевірки, наказу про призначення перевірки та направлення на перевірку судом не встановлено жодних порушень, а позивачем не подано жодного доказу на підтвердження його доводів. Запит позивача до відповідача щодо проведення позапланової документальної перевірки від 06.11.2017 № 1/06-11 не спростовує правомірності дій посадових осіб контролюючого органу у ході її проведення.

Щодо спірних правовідносин, які повязані із висновками акту перевірки, то суду слід зазначити наступне.

Так, порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначається Положенням про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 (далі Положення № 637).

Відповідно до п. 1.2 Положення № 637 ліміт залишку готівки в касі (далі - ліміт каси) - граничний розмір суми готівки, що може залишатися в касі в позаробочий час.

Пунктом 2.8 Положення № 637 передбачено, що підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства (підприємця) може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку.

Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Згідно з п. 2.9 Положення № 637 готівкова виручка (готівка) підприємств (підприємців), у тому числі готівка, одержана з банку, використовуються ними для забезпечення потреб, що виникають у процесі їх функціонування, а також для проведення розрахунків з бюджетами та державними цільовими фондами за податками і зборами (обов'язковими платежами).

Підприємства не повинні накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення потрібних витрат до настання строків цих виплат.

Так, судом встановлено, що відповідно до наказу директора БВК фірма «Титан» (в подальшому перейменовано на ВК «Титанн») № 1 від 02.01.2014 встановлено ліміт залишку готівки в касі БВК фірми «Титан» на підставі Розрахунку ліміту залишку готівки в касі від 02.01.2014 у розмірі 870,00 грн.

Згідно наказу директора БВК фірма «Титан» № 1 від 02.01.2015 встановлено ліміт залишку готівки в касі БВК фірми «Титан» на підставі Розрахунку ліміту залишку готівки в касі від 02.01.2015 у розмірі 4400,00 грн.

Оскільки фактичні залишки готівки в касі позивача, які зазначені у акті перевірки (аркуш акту 8), не перевищують ліміту залишку готівки в касі ВК «Титанн», що встановлений зазначеними наказами, то суд дійшов висновку щодо безпідставності та необґрунтованості висновків контролюючого органу у частині порушення позивачем пунктів 2.8, 2.9 Положення № 637.

Разом з тим, п. 2.6 Положення № 637 передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до наявних у матеріалах справи виписок із банку здано в банк через голову кооперативу ОСОБА_3 Петрвича «торгову виручку» 22.07.2016 в сумі 5000,00 грн., 10.08.2016 в сумі 1500,00 грн. та 08.11.2016 в сумі 5000,00 грн.

Згідно дослідженої копії касової книги ВК «Титанн», яка ведеться на підприємстві із 2013 року, вказані суми не оприбутковано в касовій книзі підприємства.

Разом з тим, представником позивача зазначено, що у підрозділі підприємства, який перебував на складі, велася електронна касова книга підприємства.

Відповідно до прибуткового касового ордеру № 1 від 22.07.2016 ОСОБА_5 було здано у касу підприємства оплату за послуги оренди згідно договору № 7 від 30.06.2016 на суму 5000,00 грн.

Згідно видаткового касового ордеру № 1 від 22.07.2016 кошти у сумі 5000,00 грн. внесено на розрахунковий рахунок.

Відповідно до прибуткового касового ордеру № 2 від 10.08.2016 ОСОБА_5 було здано у касу підприємства оплату за послуги оренди згідно договору № 7 від 30.06.2016 на суму 1500,00 грн.

Згідно видаткового касового ордеру № 2 від 10.08.2016 кошти у сумі 1500,00 грн. внесено на розрахунковий рахунок.

Відповідно до прибуткового касового ордеру № 3 від 08.11.2016 ОСОБА_5 було здано у касу підприємства оплату за послуги оренди згідно договору № 7 від 30.06.2016 на суму 5000,00 грн.

Згідно видаткового касового ордеру № 3 від 08.11.2016 кошти у сумі 5000,00 грн. внесено на розрахунковий рахунок.

Вказані операції також підтверджено звітами касира від 22.07.2016, 10.08.2016 та 08.11.2016.

Пунктом 1.2 Положення № 637 передбачено, що касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі.

Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Також вказаним пунктом зазначено, що підприємства це юридичні особи (крім банків) незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (їх відокремлені підрозділи), що є учасниками відносин у сфері господарювання, зокрема суб'єкти господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність, а також інші суб'єкти господарювання, органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4.2 Положення № 637 усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Відокремлені підрозділи підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов'язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу.

Пунктом 4.4 Положення № 637 передбачено, що підприємства за умови забезпечення належного зберігання касових документів можуть вести касову книгу в електронній формі за допомогою комп'ютерних засобів. Програмне забезпечення, за допомогою якого ведеться касова книга, має забезпечувати візуальне відображення і роздрукування кожної з двох частин аркуша касової книги ("Вкладний аркуш касової книги" та "Звіт касира"), які за формою і змістом мають відтворювати форму та зміст касової книги в паперовій формі.

З системного аналізу зазначених норм права, судом встановлено, що кожне підприємство (юридична особа), що має касу, може вести, з урахування кас відокремлених підрозділів, декілька касових книг для обліку операцій з готівкою в національній валюті, у тому числі і в електронній формі.

Таким чином, долучені позивачем прибуткові, видаткові касові ордери та звіти касира є належними доказами щодо оприбуткування спірних готівкових коштів у касі позивача.

Доказів щодо відсутності каси відокремленого підрозділу ВК «Титанн» у ході перевірки відповідачем не встановлено. Також не долучено до матеріалів справи жодного доказу щодо спростування даних обставин.

Разом з тим, суду слід зазначити, що відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, оскільки готівкові кошти, які згідно банківських виписок здано в банк через голову кооперативу ОСОБА_3 Петрвича 22.07.2016 в сумі 5000,00 грн., 10.08.2016 в сумі 1500,00 грн. та 08.11.2016 в сумі 5000,00 грн. оприбутковано в касовій книзі підприємства, то суд дійшов висновку щодо безпідставності та необґрунтованості висновків контролюючого органу у частині порушення позивачем пункту 2.6 Положення № 637.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

- за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день;

- за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Оскільки судом встановлено безпідставність та необгрунтованість висновків податкового органу щодо порушення ВК «Титанн» норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, то податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 09.11.2017р. № 008021401 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 107504,76 грн. слід визнати протиправним та скасувати.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

В той же час, відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів порушення позивачем норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 09.11.2017р. № 008021401 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 107504,76 грн., не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи наведене вище, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. сплачених згідно квитанції № 0.0.968104546.1 від 19.02. 2018 року.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № НОМЕР_1 від 09.11.2017 в частині застосування суми штрафних (фінасових) санкцій у розмірі 107504,76 грн.

Стягнути на користь Виробничого кооперативу "Титанн" (, вул. Старицького, 21-А, м. Рівне, Рівненської області, 33024) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 12, м. Рівне, Рівненської області, 33023) судові витрати на суму 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.