Справа № 398/3057/17 (2-а/398/178/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2018 року справа № 398/3057/17
провадження №2-а/398/24/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2018 року (суддя Голосеніна Т.В., дата складання повного тексту судового рішення 11.01.2018р.) у справі №398/3057/17 (провадження №2-а/398/24/18) за позовом Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

в с т а н о в и В :

Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося до суду з позовом, в якому просило:

1) визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 стосовно винесення постанови від 21.08.2017 року про відкриття виконавчого провадження (ВП №54550760) в частині стягнення з управління виконавчого збору в розмірі 12 800,00 грн.;

2) скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 21.08.2017 року про відкриття виконавчого провадження (ВП №54550760) в частині стягнення з управління виконавчого збору в розмірі 12 800,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірність рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, оскільки невиконання УПФУ у повному обсязі судового рішення щодо перерахунку та виплати пенсії, повязане не з діями боржника, а з відсутністю фінансування з Державного бюджету України. При цьому, позивач вказував на те, що у відповідності до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2018 року позов задоволено. Рішення суду мотивоване встановленими обставинами справи, які свідчать про те, що невиконання позивачем судового рішення про перерахунок та

виплату пенсії, повязано виключно із фінансуванням з Державного бюджету. З цих підстав суд вказав на те, що оскільки виконання судового рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою, то у державного виконавця були відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору, що передбачено п.3 ч.5 ст.27 Закону України Про виконавче провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилався на необґрунтовані висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення виконавчого збору. Заявник апеляційної скарги, зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції помилково послався на положення п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у спірному випадку виконання рішення не здійснювалось за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Крім цього, відповідач вказує на те, що судом першої інстанції не враховано того, що Закон України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016р., повязує обовязковість стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження із початком примусового виконання рішення, який розпочинається у звязку з предявленням виконавчого документу до виконання.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 02.12.2014р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист №398/9769/13-а про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії як інваліду 3 групи відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 року до внесення змін до законодавства, що регулює дані виплати, з урахуванням раніше здійснених виплат та про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії як інваліду 3 групи відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2014 року до внесення змін до законодавства, що регулює дані виплати, з урахуванням раніше здійснених виплат.

21.08.2017р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №54550760), якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 398/9769/13-а та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12800грн.

Не погодившись з рішенням державного виконавця щодо стягнення судового збору, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014 року по справі №398/9769/13-а скасовано постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.07.2014 року та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 державної пенсії та додаткової пенсії як інваліду IІІ групи відповідно до ст. 50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 року по 07.07.2014 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії як інваліду ІІІ групи відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2014 року до внесення змін до законодавства, що регулює дані виплати, з урахуванням раніше здійснених виплат. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії як інваліду ІІI групи відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2014 року до внесення змін до законодавства, що регулює дані виплати, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Вказане судове рішення набрало законної сили 25.09.2014 року.

На виконання вказаного судового рішення УПФУ у добровільному порядку здійснило перерахунок основної та додаткової пенсії ОСОБА_2 В той же час, фактично суми перерахунку ОСОБА_2 виплачені не були, що і зумовило видання виконавчого листа з метою примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За змістом частини 3 вказаного Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

З огляду на положення вказаних норм права державним виконавцем вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12800грн., що становить чотири мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 5 статті 27 Закону України Про виконавче провадження визначено випадки коли виконавчий збір не стягується. Так, п.3 ч.5 ст.27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Вказуючи на неможливість застосування п.3 ч.5 ст.27 Закону України Про виконавче провадження до спірних правовідносин, державний виконавець посилається на те, що відповідно до Постанови КМУ від 03.09.2014 року №440 Про затвердження порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, прийнятою на виконання ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч.1 ст.2 вказаного Закону субєкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. У спірному випадку рішення суду набрало законної сили 25.09.2014р., тобто дія Порядку на нього не поширюється, у звязку з чим, документи по його виконанню не перебувають в органах казначейства, та, відповідно, рішення не здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

З приводу таких доводів відповідача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень не обмежує виконання лише тих судових рішень, які були ухвалені до 01.01.2013р.

Пунктом 3 Перехідних та Прикінцевих положень Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Тобто, вказаною нормою права визначено лише порядок дій відносно судових рішень, які були ухваленні до набрання чинності цим Законом, але не вказано того, що у межах цього Закону виконуються судові рішення виключно ті, які були ухвалені до набрання чинності цим Законом.

Крім цього, державний виконавець не звернув уваги на те, що судові рішення про соціальні виплати виконуються виключно за рахунок коштів державного бюджету (за певною бюджетною програмою), при цьому, інших коштів, які б могли бути спрямовані відповідачем на виконання рішення суду, в УПФУ не існує.

Згідно з пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого постановою УПФУ від 22 грудня 2014 року №28-2 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління (далі Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до пункту 4 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, враховуючи повноваження УПФУ та приймаючи до уваги те, що фактична виплата перерахованих пенсій (доплат до пенсій), у звязку з виконанням рішень судів, можлива лише за умови фінансування з державного бюджету (за певною бюджетною програмою), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність стягнення з відповідача виконавчого збору.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2018 року по справі № 398/3057/17 (провадження №2-а/398/24/18) - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строки, визначені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк