Справа № 826/19949/13-а
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2018 року № 826/19949/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Федорчука А.Б., Кузьменко В.А. розглянув у спрощеному провадженні справу за позовом ТОВ «Інвест Регіон» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування приписів і постанов

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Інвест Регіон» звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування приписів від 04.10.2013, від 11.11.2013 і постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №563/13/7/26-51/2111/02/4 від 21.11.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ "Інвест-Регіон" не здійснювався капітальний ремонт фасаду будівлі АЗС, а лише проведені на підставі дозвільних документів опоряджувальні роботи по забезпеченню розміщення зовнішньої реклами, а заміна паливозаправочних колонок з аналогічними технічними та експлуатаційними характеристиками не є технічним переоснащенням, яке потребує введення об'єкту будівництва в експлуатацію.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2014 року в адміністративній справі №826/19949/13-а задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон» (далі - позивач) до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування приписів та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року постанову суду першої інстанції від 03.03.2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.04.2017 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2014 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 16.12.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 30.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до вирішення в судовому засіданні.

Позивач клопотав про вирішення справи без його участі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що позивачем здійснено будівельні роботи з технічного переоснащення паливно-роздавальних колонок в результаті чого підвищено експлуатаційні можливості АЗС та здійснено модернізацію, тобто виконано будівельні роботи та після проведення таких робіт АЗС експлуатується без прийняття в експлуатацію.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа №826/19949/13-а не підпадає під дію ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства в судовому засіданні ухвалено про вирішення справи у спрощеному провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Інспекцією державної архітектурно-будівельного контролю у м. Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ "Інвест-Регіон" на об'єкті будівництва: "Автозаправочна станція "Shell" на вулиці Електротехнічній, 1, у Деснянському районі міста Києва", за результатом якої складено акт від 04 жовтня 2013 року (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено, що ТОВ "Альянс Холдинг" на підставі договору оренди від 09 листопада 2012 року № 4031-12, укладеного між ТОВ "Інвест-Регіон", експлуатується АЗС "Shell", яка була прийнята в експлуатацію Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю (КМДА) актом про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 16 січня 1998 року № 1102. Після прийняття в експлуатацію на АЗС "Shell" самовільно проведені будівельні роботи, а саме: здійснено перепланування приміщень будівлі; виконаний капітальний ремонт фасадів будівлі; здійснено технічне переоснащення паливозаправочних колонок (пункт 3.12 ДБН А.2.2.-3.2012 Склад та зміст проектної документації на будівництво). Після проведення зазначених робіт АЗС "Shell" експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, що є порушенням вимог частини 8 статті 39 Закону № 3038-VI. Автозаправочна станція є об'єктом підвищеної небезпеки і на підставі Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорії складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557 від та ДБН В.1.2-14-2009 "Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ" належить до V категорії складності".

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 04 жовтня 2013 року б/н, у якому ТОВ "Інвест-Регіон", заборонено експлуатацію зазначеного об'єкта з 04 жовтня 2013 року до усунення виявлених порушень.

Також, на підставі акту перевірки від 04.10.2013 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 454/13/1 від 17.10.2013.

В подальшому, 11.11.2013 відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Інвест-Регіон» та встановлено, що на просп. Космонавта Комарова, 5 у Солом'янському районі м. Києві вимоги припису про усунення порушень від 04.10.2013 не виконані, чим порушено вимоги п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами проведення перевірки відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.11.2013 та видано припис з вимогою усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку, а саме: виконати вимоги припису від 04.10.2013.

Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем складено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 563/13/7/26-51/2111/02/4, якою ТОВ "Інвест-Регіон" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 1 частини 6 статті другої Закону України від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Закон № 208/94-ВР), та накладено штраф у сумі 11470,00 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.10 Закону України "Про архітектурну діяльність", для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно ч. 1,2 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію (ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Отже, відповідач наділений повноваженнями здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до п.2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно п.5 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до п. 7 Порядку, підставами для проведення позапланової перевірки, крім іншого, є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки та перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом встановлено, що перевірку позивача 04.10.2013 проведено на підставі звернення Управління по боротьбі з економічною злочинністю ГУ МВС України від 17.09.2013, в подальшому, 11.11.2013 перевірку проведено з метою перевірки виконання вимог припису від 04.10.2013, тобто за наявності підстав визначених п. 7 Порядку.

Пунктами 16-22 Порядку визначено наступне: за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Як зазначено вище, за результатом перевірки відповідачем складено акти перевірок, приписи та постанову про накладення штрафу.

Закон № 3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з вимогами частини другої та восьмої статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований).

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону № 208/94-ВР суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення як невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з ДБН А.2.2.-3.2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" капітальний ремонт - сукупність робіт, які передбачають втручання у несучі конструктивні системи при заміні або відновленні конструкцій, інженерних систем та обладнання, введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва без зміни їх функціонального призначення та зовнішніх геометричних розмірів у зв'язку із їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшенням експлуатаційних показників, а також благоустрій території.

Відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин Положення про безпечну та надійну експлуатацію виробничих будівель і споруд, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України і Держнаглядохоронпраці України від 27 листопада 1997 року № 32/288 (далі - Положення), до капітального ремонту виробничих будівель і споруд належать такі роботи, в процесі яких проводиться заміна та підсилення зношених конструкцій і деталей будівель і споруд або їх заміна на більш прогресивні і економічні, що поліпшують експлуатаційні можливості об'єктів, за винятком повної заміни або заміни основних конструкцій, строк служби яких є найбільшим (кам'яні і бетонні фундаменти, всі види стін будівлі, всі види каркасів стін, труби підземних мереж, опори мостів та ін.).

Положенням встановлено перелік робіт, які підпадають під визначення капітального ремонту фасадів: ремонт і відновлення облицювання площею більше ніж 10 % облицьованої поверхні; повне чи часткове (більше ніж 10 %) відновлення штукатурки; повне відновлення тяг, карнизів, поясів, сандриків та ін.; відновлення ліплень; загальне пофарбування стійкими сумішами; очищення фасадів піскоструминними апаратами; заміна балконних плит і огородження; заміна покриття виступаючих частин будівлі.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення позивачем будівельних робіт з капітального ремонту фасадів будівлі, які передбачають втручання у несучі конструктивні системи при заміні або відновленні конструкцій,

З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 22 жовтня 2008 року № 1241 ТОВ "Інвест-Регіон" замовило у ПП НВП "Тектоника" та узгодило у Головному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації та в Управлінні містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації паспорт ремонту фасадів будівлі АЗС по вул. Електротехнічна, 1. На підставі зазначеного паспорту підрядник у 2008 році виконав роботи з опорядження АЗС елементами оформлення.

Згідно з паспортом інформаційної вивіски № 01841-1-09 та дозволу на розміщення рекламного засобу № 30399-12, виданого на підставі рішення виконавчого органу Київської міської державної адміністрації від 15 січня 2013 року № 32, ТОВ "Інвест-Регіон" у 2013 році забезпечено розташування та експлуатацію інформаційної вивіски та рекламного засобу на будівлі АЗС.

Зазначені вище дозволи погоджені Головним управлінням містобудування та архітектури місті Києва у встановленому законом порядку.

Отже, вказані роботи з улаштування та опорядження на АЗС не потребують введення об'єкту будівництва в експлуатацію.

Проте, як зазначено вище з акту перевірки вбачається, що на об'єкті здійснено технічне переоснащення паливозаправочних колонок та після проведення зазначених робіт об'єкт АЗС експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Згідно з Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Відповідно до пункту 3.12 ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" технічне переоснащення - це комплекс заходів щодо підвищення експлуатаційних можливостей об'єктів невиробничого призначення, техніко-економічного рівня виробництв, цехів та дільниць на основі впровадження передової техніки та технології, механізації та автоматизації виробництва, модернізації та заміни застарілого і фізично зношеного устаткування новим, більш продуктивним.

З матеріалів справи вбачається, що в 2000 році на АЗС було встановлено паливнозаправочні колонки - виробник Швеція Drezzer Waune AB SU 744-44U, а у 2008 році на замовлення позивача виконано відновлювальні ремонтні роботи шляхом зміни фізично зношених паливнозаправочних колонок на нові, а саме: в 2008 році на АЗС встановлено паливнозаправочні колонки тип SK-700-2 8/4/8 C-U VR-3 заводський номер 585087, та тип SK-700-2 C-U VR-2.

Отже, позивачем в 2008 році здійснено модернізацію АЗС внаслідок чого підвищено експлуатаційні можливості, що у розумінні вище описаних норм чинного законодавства відноситься до будівельних робіт, за результатами проведення яких об'єкт підлягає прийняттю в експлуатацію.

Згідно абз. 6 п.6 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів V категорії складності тягне за собою накладення штрафу у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Суб'єктом відповідальності за порушення містобудівельних норм у цьому випадку є особа, яка експлуатує або використовує не введений в експлуатацію об'єкт будівництва.

Стаття 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI, який набрав чинності 12 березня 2011 року, визначає порядок прийняття в експлуатацію, після набрання ним чинності, закінчених будівництвом об'єктів та містить заборону на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, за час його дії.

З дня набрання чинності Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" №208/94-ВР від 14.10.1994р., стаття 1 якого встановлювала відповідальність за правопорушення у сфері містобудування, не передбачав відповідальності за експлуатацію або використання об'єктів містобудування, не прийнятих в експлуатацію. Вперше таке положення закріплено у цьому Законі 24 жовтня 2000 року шляхом доповнення частини першої зазначеної статті абзацом, що встановлював відповідальність за експлуатацію або використання будинків чи споруд після закінчення будівництва без прийняття їх державними приймальними (технічними) комісіями (Закон України від 21 вересня 2000 року №1988-III).

19 січня 2012 року згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності" від 22 грудня 2011 року № 4220-VI Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" викладено у новій редакції. Пункт 6 частини другої статті 2 Закону передбачає, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації.

Конституційний Суд України в Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначив, що за закріпленим у статті 58 Конституції України принципом дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі №21-433а13.

Обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 30.09.2009 (чинного до 13.05.2011) дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд (далі - будівельні роботи) (додаток 1). Дозвіл на виконання будівельних робіт надається Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю).

Пунктом 36 Переліку будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 30.09.2009 (чинного до 13.05.2011) до будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл віднесено облаштування автомобільних газозаправних пунктів технологічним обладнанням без улаштування фундаментів.

Згідно з приміткою до зазначеного Переліку виконання робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єкта здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації. Прийняття зазначених об'єктів в експлуатацію здійснюється в установленому законодавством порядку.

У разі виконання будівельних робіт, визначених затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 р. N 1104 переліком будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл, таке право наступає без посвідчення за умови наявності всіх передбачених законодавством документів, необхідних для здійснення будівництва.

При цьому, відповідно до статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України "Про планування і забудову територій".

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (далі - Порядку), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 р. N 923 (зі змінами), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (далі - сертифікат відповідності).

Крім того, згідно ст. 30-1 Закону України "Про планування і забудову територій", сертифікат відповідності є підставою для укладання договорів про постачання на об'єкти необхідних для їх функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії тощо, включення даних про цей об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на об'єкт.

В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем сертифіката відповідності, отже доводи відповідача про експлуатацію об'єкта не введеного в експлуатацію знайшло підтвердження під час вирішення справи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість припису від 04.10.2013.

Згідно з пп. "а" п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Отже, приписи посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю є обов'язковими для виконання.

Як зазначено вище, відповідачем під час перевірки 11.11.2013 встановлено невиконання припису від 04.10.2013.

Доказів на спростування викладеного позивачем не надано, отже при прийнятті припису від 11.11.2013 і постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №563/13/7/26-51/2111/02/4 від 21.11.2013 відповідач діяв відповідно до згадуваних норм законодавства.

Згідно частини 4, 5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити з задоволенні позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -доповідач В.І. Келеберда

Судді А.Б.Федорчук

В.А.Кузьменко