Справа № 814/1841/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1841/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Бітова А. І. Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Миколаївського окружного адміністартивного суду від 08 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_2 в особі командира ОСОБА_2 , Генерального штабу Збройних сил України, третя особа без самостійних вимог на предмет пору на стороні відповідача Новоодеський районний військовий комісаріат про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини - польова пошта НОМЕР_2 в особі командира ОСОБА_2 (далі ВЧ- польова пошта НОМЕР_2 ) та Генерального штабу Збройних сил України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 щодо неприйняття наказу по особовому складу по стройовій частині про звільнення в запас капітана ОСОБА_1 , призваного під час мобілізації на особливий період та недоведення наказу до позивача особисто;

- зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 виключити капітана ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 після повного проведення з ним усіх належних розрахунків та направити особисту справу до Новоодеського районного військового комісаріату;

- зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк;

- визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиконання наказів № 91 від 30 березня 2016 року першого заступника начальника Генерального штабу України Збройних Сил України (по особовому складу) та № 277 від 25 липня 2015 року першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України в частині виконання п. 24 командиром військової частини польова пошта № НОМЕР_3 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 серпня 2014 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 призвано Новодеським РВК Миколаївської області для проходження військової служби за мобілізацією на офіцерську посаду у Збройні Сили України. Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 25 липня 2015 року № 277 позивача увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України з квітня 2015 року, на термін перебування в розпорядженні утримувати в списках особового складу на всіх видах забезпечення в 79 окремій аеромобільній бригаді Високомобільних десантних військ Збройних Сил України. 30 березня 2016 року наказом № 91 Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» капітана ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні першого заступника начальника Генштабу Збройних Сил України, колишнього командира роти роботі з особовим складом 3-ї десантно-штурмової роти 1-го аеромобільно-десантного батальйону 79-ї окремої аеромобільної бригади Високомобільних десантних військ Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за пунктом 1 пп. «є» (у зв`язку з вислугою встановленого строку військової служби). Позивач зазначає, що названими вище наказами його звільнено із займаних посад та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 , у зв`язку із вислугою встановленого строку військової служби, проте не звільнено зі Збройних Сил Украйни. Крім того, позивача не повідомлено про особу, якій необхідно передати посаду заступника командира роти з виховної роботи та у якій термін. На думку ОСОБА_1 , ВЧ № НОМЕР_3 порушенні права позивача, зокрема щодо зобов`язання командира ВЧ № НОМЕР_3 видати наказ (по стройовій частині) про виключення капітана ОСОБА_1 зі списків військової частини після повного проведення з ним усіх належних розрахунків.

Постановою Миколаївського окружного адміністартивного суду від 08 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 щодо неприйняття наказу по особовому складу по стройовій частині про звільнення в запас капітана ОСОБА_1 , призваного під час мобілізації на особливий період.

Зобов`язано військову частину - польова пошта НОМЕР_2 виключити позивача зі списків особового складу ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 .

В решті позову відмовлено.

Присуджено на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 .

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Указу Президента України ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 повинна була прийнятий наказ по особовому складу (по стройовій частині) про звільнення в запас капітана ОСОБА_1 , призваного під час мобілізації на особливий період, а також виключити останнього зі списків особового складу ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 після повного проведення з ним усіх належних розрахунків та направити особисту справу до Новоодеського районного військового комісаріату.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що при прийнятті рішення, судом першої інстанції не було взято до уваги норми діючого законодавства та підзаконних нормативних актів, а тому останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що протягом певного часу військовослужбовець не з`являвся на службі. За даним фактом неоднарозово було призначено службове розслідування відносно позивача. Крім того, за результатами службових розслідувань відносно позивача, останнього також було декілька раз позбавлено грошового забезпечення та притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Офіцер ОСОБА_1 є звільненим з військової служби наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 30 березня 2016 року № 91, але зі списків особового складу частини не виключений у зв`язку з відсутністю його на службі. На думку Військової частини НОМЕР_1 , позивачем порушено вимоги п. 242 Положення положеннями про проходження військової служби громадянами України, зокрема капітан ОСОБА_1 самостійно залишав військову частину, а після повернення у її розташування, посаду не здав та знову самовільно залишив військову частину. Таким чином, відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, вказаний військовослужбовець до моменту закінчення службового розслідування постійно самовільно залишав військову частину, що в свою чергу позбавляло можливості командуванню військової частини одразу, після закриття службового розслідування, видати наказ та прийняти посаду та справи у капітана ОСОБА_1 , виключити останнього зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , а також провести всі необхідні розрахунки.

У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиконання наказів № 91 від 30 березня 2016 року першого заступника начальника Генерального штабу України Збройних Сил України (по особовому складу) та № 277 від 25 липня 2015 року першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України в частині виконання п. 24 командиром військової частини польова пошта № НОМЕР_3 , а також зобов`язання командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк, в апеляційному порядку не оскаржено, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції на підставі ч. 1 ст. 308 КАС України не надає оцінку рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що 15 серпня 2014 року лейтенанта ОСОБА_1 призвано Новоодеським РВК Миколаївської області для проходження військової служби за мобілізацією на офіцерську посаду у Збройні Сили України.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 15 серпня 2014 року № 210, старшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду заступника командира по роботі з особовим складом 3-ї десантно-штурмової роти 1-го аеромобільно-десантного батальйону 79-ї окремої аеромобільної бригади Високомобільних десантних військ Збройних Сил України.

25 липня 2015 року наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 277 відповідно до пп. 14 п. 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» капітана ОСОБА_1 , заступника командира по роботі з особовим складом 3-ї десантно-штурмової роти 1-го аеромобільно-десантного батальйону 79-ї окремої аеромобільної бригади Високомобільних десантних військ Збройних Сил України увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України з квітня 2015 року, на термін перебування в розпорядженні утримувати в списках особового складу на всіх видах забезпечення в 79 окремій аеромобільній бригаді Високомобільних десантних військ Збройних Сил України.

30 березня 2016 року наказом № 91 Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача, який перебуває у розпорядженні першого заступника начальника Генштабу Збройних Сил України, колишнього командира роти роботі з особовим складом 3-ї десантно-штурмової роти 1-го аеромобільно-десантного батальйону 79-ї окремої аеромобільної бригади Високомобільних десантних військ Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за пунктом 1 пп. «є» (у зв`язку з вислугою встановленого строку військової служби).

Указом Президента України № 328/2015 від 12 червня 2015 року «Про звільнення з військової служби військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607 "Про часткову мобілізацію" постановлено провести у липні - вересні 2015 року звільнення з військової служби військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607 "Про часткову мобілізацію", крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу. Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Службі безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державній спеціальній службі транспорту провести звільнення з військової служби військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України 21 липня 2014 року № 607 "Про часткову мобілізацію", у визначені терміни, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу, перевезення звільнених з військової служби військовослужбовців до місць проживання (перебування) та забезпечення їх комплексної польової форми одягу за сезоном і харчування під час переміщення до місць проживання (перебування).

Відповідно до п. «є» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин): «Під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України».

Частиною 9 цієї статті названого закону встановлено, що: «Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України».

Пунктом 234 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 визначено, що: «Перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби».

Пунктом 242 названого Положення встановлено, що: «Після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення, військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

При звільненні з військової служби на військовослужбовця оформляється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) в обов`язковому порядку надає висновок щодо доцільності проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України на визначених ним посадах. Ця характеристика додається до особової справи військовослужбовця.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини».

Тобто, виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Матеріалами справи встановлено, що позивач призваний на військову службу за мобілізацією під час особливого періоду 15 серпня 2014 року та згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 210, з 15 серпня 2014 року зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення та призначено на посаду заступника командира аеромобільно-десантної роти по роботі з особовим складом аеромобільно-десантного батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), вважається таким що справи і посаду прийняв (а. с. 85).

Протягом часу, починаючи з 24 березня 2015 року, капітан ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся на службу, на телефонні дзвінки не відповідав та про причини неявки на службу не повідомляв. За даним фактом чотири рази були проведені службові розслідування.

При цьому зазначена обставина позивачем не заперечується.

Так, наказом командира військової частини від 24 березня 2015 року № 513 було призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини більше 10 діб.

На ім`я першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України було відправлено подання про зарахування капітана ОСОБА_1 в розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу, як особи, яка самовільно залишила частину.

Наказом командира військової частини від 27 липня 2015 року № 214 капітана ОСОБА_1 увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України з 06 квітня 2015 року (а. с. 88).

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 91 від 30 березня 2016 року капітана ОСОБА_1 відповідно до п. «є» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільнено з військової служби в запас.

Згідно акту службового розслідування від 21 травня 2016 року, капітан ОСОБА_1 був відсутній на службі з 26 березня 2016 року по 20 травня 2016 року та з 01 червня 2016 року по 09 червня 2016 року (а. с. 72-74).

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення позивача щодо причин його відсутності на службі.

08 липня 2016 року капітан ОСОБА_1 знову самовільно залишив військову частину.

Актом службового розслідування від 22 липня 2016 року встановлено, що з 08 липня 2016 року позивач самовільно залишив військову частину без поважних причин (а. с. 81-84).

Як зазначено відповідачем в апеляційній скарзі, станом на 28 вересня 2017 року капітан ОСОБА_1 у розташування військової частини не повернувся.

Зазначена обставина також не заперечується позивачем.

Таким чином, офіцер ОСОБА_1 є звільненим з військової служби наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 30 березня 2016 року № 91, проте зі списків особового складу частини не виключений у зв`язку із відсутністю його на службі.

Сам факт правомірності звільнення військовослужбовця із Збройних Сил України з виключенням останнього зі списків особового складу військової частини відповідно до Указу Президента України № 328/2015 від 12 червня 2015 року «Про звільнення з військової служби військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607 "Про часткову мобілізацію" представником Військової частини НОМЕР_1 під сумнів не ставиться.

Однак, на підставі викладеного вище колегія суддів зазначає, що звільнення військовослужбовця із Збройних Сил України з виключенням останнього зі списків особового складу ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 по стройовій частині, передує певна процедура передбачена Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

На виконання наведених вище приписів названого Положення, зокрема п. 242 цього Положення, апеляційний суд вказує, що позивачу необхідно повернутись до ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 для встановлення офіційного строку перебування самовільного залишення частини, особисто передати посаду, ознайомитись з наказом про виключення зі списків військової частини, після чого з ним буде проведено повний розрахунок.

Крім того, при проведенні службових розслідувань за фактами самовільного залишення військової частини, в службовому розслідуванні в обов`язковому порядку фіксується конкретний проміжок часу, який особа була відсутня в розташуванні військової частини. Вказані факти враховуються при визначенні виду дисциплінарного стягнення, нарахуванні грошового забезпечення, та враховуються при визначенні міри покарання в рамках кримінального провадження.

Наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, затверджена Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2.9 названої Інструкції, виключення зі списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки, зокрема осіб, які самовільно залишили військові частини або місце служби, та тих, що не з`явилися в строк без поважних причин на службу при призначенні, переміщенні, з відрядження, відпустки, навчання або закладів охорони здоров`я тривалістю понад три доби, - тільки після з`ясування причин залишення ними (неповернення) військової частини та порушення кримінальної справи, але не раніше ніж через три місяці після закінчення встановленого строку відрядження, відпустки, лікування, навчання або самовільного залишення військової частини. Протягом цього часу вони вважаються тимчасово відсутніми і обліковуються у штабі військової частини у книзі обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до військової частини особового складу в окремому розділі.

Таким чином, відповідно до перелічених вище вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, а також Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки капітан ОСОБА_1 неодноразово самовільно залишав військову частину та після його повернення до її розташування за даним фактом чотири рази призначались службові розслідування, а в подальшому, позивач до моменту закінчення такого розслідування знову самовільно залишав військову частину, апеляційний суд приходить до висновку, що у командування військової частини були відсутні підстави одразу, після закриття службового розслідування, видати наказ, прийняти посаду та справи у капітана ОСОБА_1 , виключити останнього із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , та провести всі необхідні розрахунки.

Із врахуванням викладеного, доводи відповідача - військової частини НОМЕР_1 про правомірність дотримання алгоритму дій, передбачених наведеним вище законодавством відносно позивача, є обґрунтованими, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у названій частині.

Зважаючи на викладенні обставини, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: О.В. Єщенко