Справа № 804/6779/17
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2018 рокусправа № 804/6779/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Щербака А.А.

судді: Баранник Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж - 3» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017р. (суддя Жукова Є.О., м. Дніпро) у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж -3» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дніпровська міська рада, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання зобов'язання припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж -3» звернулось з позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дніпровська міська рада, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо реалізації майна Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж-3» (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

Про визнання суми заборгованості, нарахованої Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області необґрунтованою;

Про визнання зобов'язання Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж-3» по сплаті орендної плати, відповідно до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від 19.08.2003 припиненим з 01.01.2010.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, судом не було враховано те, що договір оренди земельної ділянки було припинено.

Представники позивача Гейко В.І. та Китасюк Я.В. апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача не з'явився, повістка вручена 12.03.2018.

Представник Дніпровської міської ради Олійник Ю.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, Товариство з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж - 3» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Електропівденмонтаж - 3», зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 06.10.1993 з присвоєнням коду та взяте на облік платника податків в Лівобережній МДПІ у м.Дніпропетровську, що підтверджується довідкою від 04.12.2007 №13496/10.

19.08.2003 між ВАТ «Електропівденмонтаж - 3» та Дніпропетровською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки №028443 строком до 09.04.2018 з визначеною сумою орендної плати за користування земельної ділянки на термін дії договору в розмірі 558555грн. 55коп.

Відповідно до умов п.1.1 договору оренди №028443 від 19.08.2003р. Дніпропетровська міська рада передає ВАТ «Електропівденмонтаж - 3» земельну ділянку площею 22533га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для фактичного розміщення виробничої бази, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за кодом НОМЕР_1, в свою чергу ВАТ «Електропівденмонтаж - 3» зобов'язаний сплачувати орендну плату у грошовій формі в розмірі земельного податку за базовий податковий (звітній) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів.

Як свідчать матеріали справи, в 2008 році позивачем було реалізовано частину будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі - продажу, укладеного між ТДВ «Електропівденмонтаж - 3» та фізичною особою ОСОБА_4 25.02.2008, останньому було передано в приватну власність: літ. Б-2 - адміністративний (лабораторний) корпус (бетон) загальною площею 370,4 кв.м.; літ. б - ґанок; літ. 61, 62, 63 -прямки; літ. 64 -сходи; літ. В-1 (мет.)-склад-ангар загальною площею 351,9 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Також, за договорами купівлі продажу, укладеним між ТДВ «Електропівденмонтаж-3» та фізичною особою ОСОБА_5 26.03.2010 та 21.08.2010, останньому було передано в приватну власність незавершене будівництво літ. Н 68% готовності, прохідна №2 літ.Л-1, загальною площею - 17,3кв.м., площадка для зберігання вугілля №12, заправка літ.К, будівля (тим час.) літ.Ю, огорожа №15,16, частина огорожі №1 - 140,5 м.п., частина мостіння № 1 -1570 кв.м., ворота №4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

За договором купівлі - продажу, укладеним між ТДВ «Електропівденмонтаж-3» та фізичними особами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 18.06.2010, останнім було передано в спільну приватну власність база виконробської ділянки літ. И-1, загальною площею 105,9кв.м., навіси літ. Х,Ш сараї (тимчас.) літ. Т, Щ, КПП (тимчас.) літ.Ч, бойлерна літ. З, сарай (тимчас.) літ. Ц, склад мастил літ. Ж, естакада мийки машин №6, частина огорожі №1 -171,0 (сто сімдесят один) м.п., ворота №5, відкритий склад №7, частина мостіння №1 - 1748 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

За договором купівлі продажу, укладеним між ТДВ «Електропівденмонтаж-3» та фізичними особами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 14.06.2010, останнім було передано в спільну приватну власність в адміністративному корпусі літ. А-2 в підвалі поз. V, VI, IX, X; на II поверсі поз. 22-25, 28-37, II загальною площею 436,2 кв.м. літ. а4, а5, аб - приямки, літ. а7 - металеві сходи, частина огорожі №3 (4 4,0 м.п.), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011 у справі №18/5005/12936/2011 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Електропівденмонтаж-3» до Дніпропетровської міської ради та розірвано договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) від 19.08.2003, укладений між Дніпропетровською міською радою (49000. м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 75) та ВАТ «Електропівденмонтаж - 3» (49127, м. Дніпропетровськ, вул. 20-річчя Перемоги, 77); зобов'язано Дніпропетровську міську раду (49000. м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 75) у місячний термін після набрання судовим рішенням законної сили прийняти орендовану земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.2012 у справі №18/5005/12936/2011 зазначене вище рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011 було скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду від 25.12.2012 у справі №18/5005/12936/2011 постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.2012 була скасована, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011- залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 20.08.2013 у задоволенні заяви Дніпропетровської міської ради про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду від 25.12.2012 у справі №18/5005/12936/2011 за позовом ВАТ «Електропівденмонтаж - 3» до Дніпропетровської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання відповідача прийняти орендовану земельну ділянку було відмовлено.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 у справі № 2а/0470/6103/12 адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж - 3» до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2012 про стягнення боргу за орендну плату земельної ділянки у розмірі 411 142,45 грн., суми штрафу у розмірі 66 509,34 грн. та зобов'язання відповідача, Лівобережну міжрайонну державну податкову інспекцію м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби видати нові розрахунки для оплати, які будуть відповідати дійсним критеріям земельної ділянки, що знаходиться у користуванні Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж - 3», було відмовлено повністю.

Відповідно до ч.3 ст.254 КАС України, зазначена постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 у справі № 2а/0470/6103/12 набрала законної сили 19.10.2016 з винесенням ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 2а/0470/6103/12 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що правовідносини, пов'язані з орендою землі, сплатою податків за її користування регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Податковим кодексом України, Законом України «Про плату за землю», який був чинний на момент укладання договору оренди від 20.08.2003.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 2 Закону України «Про плату за землю», який діяв на момент виникнення правовідносин сторін, передбачає, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

Згідно із вимогами ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо договором оренди земельної ділянки передбачено використання нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, пов'язані з цим витрати покладаються на орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди.

Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» містить вичерпний перелік припинення договору оренди землі, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про плату за землю» об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Статтями 13 та 14 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки. Платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Статтею 14 Закону України «Про плату за землю» визначено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до лютою поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий Кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стаття 6 Податкового кодексу України визначає, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Пунктом 9.1.10. ст.9 Податкового кодексу України передбачено, що до загальнодержавних податків та зборів належить плата за землю.

Відповідно до п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до ч.1 ст.88 Податкового кодексу України з метою виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до ст.89 Податкового кодексу України визначаються строки виникнення права податкової застави, та відповідно до п.89.3 ст.89 Податкового кодексу України зазначається, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Відповідно до ст.92 Податкового кодексу України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі. При цьому, платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди.

Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п.288.2, п.288.3, п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду, а розмір та умови внесення орендної плати встановлюються між орендодавцем (власником) та орендарем.

При цьому, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 ПК України.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що ТДВ «Електропівденмонтаж - 3» є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України та зобов'язаний сплачувати податки і збори, в тому числі і орендну плату за користування наданою в оренду земельною ділянкою в порядку та строки, встановлені чинним законодавством України.

Щодо реалізації майна Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж-3», то судом першої інстанції вірно було враховано те, що, окрім наявності в матеріалах справи (а.с.20) копії акта від 23.12.2010 опису активів позивача, на які поширюється право податкової застави №ША - 010194 на загальну суму 551 223,38 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна тисяча двісті двадцять три грн. 38 коп.), відсутні будь - які належні та допустимі докази вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію майна Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж-3» які б суперечили ст.ст. 89, 90, 91, 92, 93 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстнції, що наявність податкового боргу у платника податків має наслідком передачу його майна у податкову заставу відповідно до положень ст.88 ПК України.

Матеріалами справи підтверджено факт наявності податкового боргу у Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж - 3», доказів щодо погашення зазначеного податкового боргу позивачем до суду не надано.

Щодо визнання суми заборгованості, нарахованої Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області необґрунтованою.

Судом першої інсчтипнції вірно було враховано те, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 року у справі № 2а/0470/6103/12 адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж - 3» до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2012 про стягнення боргу за орендну плату земельної ділянки у розмірі 411 142,45 грн., суми штрафу у розмірі 66 509,34 грн. та зобов'язання відповідача, Лівобережну міжрайонну державну податкову інспекцію м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби видати нові розрахунки для оплати, які будуть відповідати дійсним критеріям земельної ділянки, що находиться у користуванні Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж - 3», було відмовлено повністю.

Позивач вважає необґрунтованою саме суму заборгованості, нараховану Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відповідно до податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2012 про стягнення боргу за орендну плату земельної ділянки у розмірі 411 142,45 грн., суми штрафу у розмірі 66 509,34 грн., яка і була предметом розгляду у справі № 2а/0470/6103/12 про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2012, та у визнанні недійсним якого судом було відмовлено повністю.

Зазначена постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 року у справі № 2а/0470/6103/12 набрала законної сили 19.10.2016 відповідно до ч.3 ст.254 КАС України.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що доводи позивача щодо необґрунтованості суми заборгованості, нарахованої Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, повною мірою спростовуються наявністю постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2013 року у справі № 2а/0470/6103/12 та з огляду на ч.1 ст.72 КАС України, відповідно до змісту якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо визнання зобов'язання Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж-3» по сплаті орендної плати, відповідно до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від 19.08.2003 р. припиненим з 01.01.2010.

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що з 25.12.2012, тобто з дня прийняття постанови Вищого господарського суду від 25.12.2012 у справі №18/5005/12936/2011, якою постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.2012 у справі №18/5005/12936/2011 була скасована, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011 у справі №18/5005/12936/2011 - залишено без змін, договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) від 19.08.2003, укладений між Дніпропетровською міською радою (49000. м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 75) та ВАТ «Електропівденмонтаж - 3» (49127, м. Дніпропетровськ, вул. 20-річчя Перемоги, 77) вважається розірваним, а Дніпропетровська міська рада (49000. м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 75) - зобов'язаною у місячний термін після набрання судовим рішенням законної сили прийняти орендовану земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що, з зазначеної дати виключає подальше нарахування та стягнення орендної плати відповідачем з ТДВ «Електропівденмонтаж - 3» (49127, м. Дніпропетровськ, вул. 20-річчя Перемоги, 77) в порядку та у розмірі, передбаченому договором оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) від 19.08.2003.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж - 3» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017р. у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Електропівденмонтаж -3» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дніпровська міська рада, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання зобов'язання припиненим залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Повний текст постанови викладено 20 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш