Справа № 803/712/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20 квітня 2018 року ЛуцькСправа № 803/712/18
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову Житлово-комунального підприємства №2 до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій протиправними та незаконними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2018 року Житлово-комунальне підприємство №2 звернулося з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій протиправними та незаконними, скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 21 березня 2018 року ВП №33104143.

Ухвалою судді від 20 квітня 2018 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

20 квітня 2018 року від Житлово-комунального підприємства №2 надійшла заява про забезпечення вказаного позову шляхом зупинення дії постанови про стягнення виконавчого збору від 21 березня 2018 року ВП №33104143 з тих підстав, що ця постанова містить очевидні ознаки протиправності, що наведені у позовній заяві.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає задоволенню з таких мотивів і підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Відповідно до частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову. Отже, саме на позивача покладено обовязок навести доводи та докази для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 21 березня 2018 року головним державним виконавцем Старенько В.А. винесена постанова ВП №33104143 про стягнення виконавчого збору у сумі 14892,00 грн. за невиконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області немайнового характеру (виконавчий лист №2-8130/11 від 16 травня 2012 року). Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що виконавче провадження за виконавчим листом №2-8130/11 від 16 травня 2012 року відкрите 14 червня 2012 року. Позивач у вказаному виконавчому провадженні є боржником.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом. Відповідно до частини першої статті 12 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Тобто, постанова про стягнення виконавчого збору як виконавчий документ може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

На час розгляду заяви відсутні докази вжиття заходів з примусового виконання оскаржуваної постанови.

Також із оскаржуваної постанови, на переконання суду, неможливо зробити однозначний висновок про її протиправність. Висновки суду про протиправність рішення до розгляду справи по суті, з огляду на предмет позову, означатимуть надання оцінки оскаржуваній постанові без урахування усіх доводів та доказів учасників справи у сукупності.

Тому наведені у позовній заяві доводи щодо протиправності постанови про стягнення виконавчого збору від 21 березня 2018 року підлягають перевірці судом у ході судового розгляду справи по суті.

Зважаючи на викладене, на думку суду, Житлово-комунальне підприємство №2 не довело обґрунтованості застосування заходу забезпечення позову з огляду на неможливість забезпечити ефективний захист або поновлення у майбутньому порушених прав у випадку задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що передбачених приписами статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову Житлово-комунального підприємства №2 немає, а отже у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову Житлово-комунального підприємства №2 до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій протиправними та незаконними, скасування постанови відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк