Справа № 813/343/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/343/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Альтерхол» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

приватне підприємство «Альтерхол» (далі - ПП «Альтерхол») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № та № від 18.10.2017.

Ухвалою від 12.02.2018 суд відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 07.03.2018 суд закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за результатом проведення податкової перевірки дійшов помилкових висновків про неправомірність включення позивачем до собівартості реалізованої продукції у фінансовій звітності сум вартості нормативних технологічних витрат електричної енергії при її постачанні споживачеві без складення відповідних первинних документів та помилкових висновків про необхідність донарахування податкових зобовязань з податку на додану вартість з вартості таких нормативних технологічних втрат у звязку з тим, що позивач використовує їх в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Позивач зазначає, що він правильно сформував собівартість реалізованих товарів у фінансовій звітності, визначивши собівартість запасів за правилами Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» з вартості усієї електричної енергії, яку придбав на оптовому ринку електричної енергії та у нього наявні оформлені належним чином і надані під час перевірки відповідачеві всі первинні документи, які вимагаються законодавством для такого виду господарських операцій. Також позивач стверджує, що нормативні технологічні втрати електричної енергії мають економічне обґрунтування та зв'язок з господарською діяльністю позивача, оскільки є необхідними в процесі постачання електричної енергії, що також відповідає позиції відповідача, викладеній і своїх попередніх листах-розясненнях широкому колу платників податків.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що оскаржені податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі акта податкової перевірки, яким встановлено, що включення вартості нормативних технологічних витрат електричної енергії до собівартості реалізації мало місце без надання підтверджуючих документів, що в подальшому призвело до викривлення податкової звітності позивача, чим порушено норми пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.44.1. ст. 44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі ПК України) також зазначає у відзиві, що позивачем не надано до перевірки інформацію про точки обліку електроенергії, не надано затвердженого розрахунку технологічних втрат електроенергії, не надано адреси за якою встановлені лічильники, згідно з показами яких обліковується фізичний обсяг придбання електричної енергії, документів про зняття показників лічильників, що свідчить про невикористання зазначеної електричної енергії в господарській діяльності позивача, у звязку з чим останній мав обовязком самостійно донарахувати податкові зобовязання з податку на додану вартість у відповідності до вимог п. 198.5 ст.198 ПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77, п.82.1 ст.82 ПК України проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Альтерхол», з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів), дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 26.02.2016 по 30.05.2017, за результатами якої складено акт від25.09.2017 №1550/13-01-14-08/40300844 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- пп.14.1.36 п.14.1 ст.14,п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств у сумі 1 229 475грн;

- п.189.1 ст. 189, п.198.5 «г» ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 1360130,00грн.;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 ПК України, в результаті чого платнику податку нараховано штраф у сумі 510грн.

На підставі вказаного Акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення: від 18.10.2017 №, яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на прибуток за основними зобовязаннями 1 229 475 -грн.. та штрафними санкціями 307369грн., від 18.10.2017 №, яким збільшено суму грошового зобовязання позивача з податку на додану вартість за основним зобовязанням 1 360 130,00грн. та 340032,50грн. за штрафними санкціями, та від 18.10.2017 №, яким донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 510грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Позивач за період 26.02.2016 по 30.05.2017 здійснив закупівлю електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України на підставі договору, укладеного з державним підприємством «Енергоринок» №12228/01 від 18.04.2016 Обсяг та вартість придбаної позивачем електричної енергії визначена в актах купівлі-продажу електроенергії за від 30.06.2016 в обсязі 231096 кВт/год вартістю 332475,62грн., від 31.07.2016 в обсязі 3 676 829 кВт/год вартістю 5 737319,36грн., від 31.08.2016 в обсязі 3251768 кВт/год вартістю 5 054565,22грн., від 30.09.2016 в обсязі 2190166 кВт/год вартістю 3 367226,23грн., від 31.10.2016 в обсязі 1 911 521 кВт/год вартістю 3206813,77грн., від 30.11.2016 в обсязі 1 670 976 кВт/год вартістю 2 852 395,43грн., від 31.12.2016 в обсязі 2619672 кВт/год вартістю 4431501,82грн.,від 31.01.2017 в обсязі 2 496688 кВт/год вартістю 4060 303грн., від 28.02.2017 в обсязі 2932773 кВт/год вартістю 4 759447,13грн., від 31.032017 в обсязі 3368 488 кВт/год вартістю 5 457 794,05грн., від 30.04.2017 в обсязі 3061 717 кВт/год вартістю 4 932 330,19грн., від 31.05.2017 в обсязі 3209922 кВт/год вартістю 5 196 460,26грн., від 30.06.2017 в обсязі 3383406 кВт/год вартістю 5 463 680,14грн. копії яких містяться в матеріалах справи.

На підставі вказаного ж договору між позивачем та продавцем електроенергії ДП «Енергоринок» складено і інші документи щодо постачання електричної енергії, а саме акти прийому-передачі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України:

№01/Л від 30.06.2016, термін поставки електричної енергії з 01.06.2016 по 30.07.2016, за яким відпущено з Оптового ринку 231 063 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 194 670 кВт.год.

№02/Л від 31.07.2016, термін поставки електричної енергії з 01.07.2016 по 31.06.2016, за яким передано з Оптового ринку 3 676 829 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 3 167 450 кВт.год,

№03/Л від 31.08.2016, термін поставки електричної енергії з 01.08.2016 по 31.08.2016, за яким передано з Оптового ринку 3 251 768 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 2 812387 кВт.год,

№04/Л від 30.09.2016, термін поставки електричної енергії з 01.09.2016 по 30.09.2016, за яким передано з Оптового ринку 2 190 166 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 1 859 244 кВт.год,

№05/Л від 31.10.2016, термін поставки електричної енергії з 01.10.2016 по 31.10.2016, за яким передано з Оптового ринку 1 911 521 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 1 600 476 кВт.год,

№06/Л від 30.11.2016, термін поставки електричної енергії з 01.11.2016 по 30.11.2016, за яким передано з Оптового ринку 1 670 976 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 1 404 090 кВт.год,

№07/Л від 31.12.2016, термін поставки електричної енергії з 01.12.2016 по 31.12.2016, за яким передано з Оптового ринку 2 619 672 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 2 187 740 кВт.год,

№01/Л від 31.01.2017, термін поставки електричної енергії з 01.01.2017 по 31.01.2017, за яким передано з Оптового ринку 2 496 688 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 2 115 333 кВт.год,

№02/Л від 28.02.2017, термін поставки електричної енергії з 01.02.2017 по 28.02.2017, за яким передано з Оптового ринку 2 932773 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 2 479241 кВт.год,

№03/Л від 31.03.2017, термін поставки електричної енергії з 01.03.2017 по 31.03.2017, за яким передано з Оптового ринку 3 368 488 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 2 841 851 кВт.год,

№04/Л від 30.04.2017, термін поставки електричної енергії з 01.04.2017 по 30.04.2017, за яким передано з Оптового ринку 3 061 717 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 2 625 614 кВт.год,

№05/Л від 31.05.2017, термін поставки електричної енергії з 01.05.2017 по 31.05.2017, за яким передано з Оптового ринку 3 209 922 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 2 715 889 кВт.год,

№06/Л від 30.06.2017, термін поставки електричної енергії з 01.06.2017 по 30.06.2017, за яким передано з Оптового ринку 3 383406 кВ.год., передано ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом місцевими (локальними) мережами 2 862671 кВт.год,

Також складено розрахунки обсягів прийому-передачі електричної енергії з Оптового ринку для споживачів, які є додатками до актів приймання-передачі і містять дані про споживача електричної енергії, і обсяги електричної енергії, відпущеної з Оптового ринку за класами напруги, обсяги купівля електроенергії споживачем та обсяги нормативних технологічних витрат за період червень 2016 року червень 2017 року.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1058 від 18.08.1999 «Про порядок закупівлі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України ліцензіатами з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом» п. 2. визначено вимоги до документів, на підставі яких оформлюється купівля-продаж електричної енергії ліцензіатами з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом та її передача (транспортування) місцевими (локальними) електромережами, зокрема останні мають містити таку інформацію:

- обсяги споживання та/або передачі електроенергії на кожному із класів напруги, на яких споживач отримує електричну енергію, що постачається ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом;

- обсяги технологічних витрат електричної енергії на кожному із класів напруги, на яких споживач отримує електричну енергію, що постачається ліцензіатом з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом, розраховані згідно з вимогами п.1 вказаної постанови

Як встановлено судом і не заперечувалось відповідачем в ході судового розгляду, що надані до перевірки відповідачеві документи позивача про купівлю продаж електричної енергії на оптовому ринку, відповідають вимогам зазначеної вище постанови національного регулятора, а також містять усі реквізити первинного документу на підтвердження господарської операції з придбання електроенергії, які визначені ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Закуплену на оптовому ринку електричну енергію, позивач реалізував покупцям (споживачам) на підставі наступних договорів про купівлю продаж електричної енергії: №А006/16 від 04.11.2016 , укладеного з ПАТ «Концерн Хлібпром», №А004/16 від 10.06.2016, укладеного з ТзОВ «Радехівський цукор», №31/05/А005/16 31.05.2016 , укладеного з ПАТ «Львівський холодокомбінат», №А002/16 від 01.06.2016 , укладеного з ФГ «Удар», №А001/16 від 04.05.2016 , укладеного з ТзОВ «Кен-Пак Яворів», №А003/16 від 01.06.2016 , укладеного з ТзОВ «ВУД ІНДАСТРІС». Як вбачається з укладених договорів, обсяг переданої покупцеві електричної енергії визначається за даними приладів обліку споживача (п.2.1.3, п. 2.1.4, п. 7.8, п. 7.9 договору), які встановлені на межі балансової належності електричних мереж споживача. Дані про види приладів (тип і напруга), ідентифікаційні номери, місце (адресу) встановлення, визначені в додатках №3 та « 5 до договорів з кожним із споживачів електричної енергії. Обсяг у фізичних величинах та вартість переданої позивачем електроенергії споживачам за вказаними договорами в період з 26.02.2016 по 30.05.2017, що охоплювався перевіркою відповідача, визначено в актах прийому-передачі електричної енергії, які складені за результатами кожного календарного місяця, копії яких надано позивачем до матеріалів справи, а саме:

№1 від 30.06.2016 на суму 389651,47 за 194670 кВт.г., №2 від 31.07.2016 на суму 369629,62 за 170 717кВт.г., №9 від 31.08.2016 на суму 385289,74грн. за 180390 кВт.г., №12від 30.09.2016 на суму 249849,74грн. за 116 984 кВт.г,№17 від 31.10.2016 на суму 255 008,93грн. за 108 967 к Вт.г, №20 від 30.11.2016 р на суму 307 266,49грн. за 131297 кВт.г, №24 від 31.12.2016 на суму 480926,34грн. за 205 503 к Вт.г, №1 від 31.01.2017 на суму 281553,08грн. за 125476 кВт.г, №7 від 28.02.2017 р на суму 334751,53грн. за 147 801 к Вт.г, №12 від 31.03.2017 на суму 369485,76грн. за 161349 к Вт.г, №17 від 30.04.2017 на суму 322067,15грн. за 145951 кВт.г., №22 від 31.05.2017 на суму 351800,48 за 157993 кВт.г., №18від 30.06.2017 на суму 357121,50грн. за 160298 кВт.г. складених зі споживачем ТзОВ «Кен-Пак Яворів»,

№4 від 31.07.2016 на суму 1 572 409,26 за 718980 кВт.г., №11 від 31.08.2016 на суму 1 545 765,70грн. за 716508 кВт.г., №14від 30.09.2016 на суму 1 394774,23грн. за 646519 кВт.г, №18 від 31.10.2016 на суму 1 587031,02грн. за 671367 кВт.г, №23 від 30.11.2016 р на суму 1 496834,82грн. за 633211 кВт.г, №26 від 31.12.2016 на суму 1 610580,00грн. за 681329 кВт.г, №4 від 31.01.2017 на суму 1 400 770,34грн. за 618016 кВт.г,№9 від 28.02.2017 р на суму 1 276 750,26грн. за 558069 кВт.г, №16 від 31.03.2017 на суму 1 453055,00грн. за 628180кВт.г, №23 від 30.04.2017 на суму 1 302460,43грн. за 584325 кВт.г., №25 від 31.05.2017 на суму 1 458999,64 за 648683 кВт.г., №28 від 30.06.2017 на суму 1 492 017,94грн. за 663013 кВт.г. складених зі споживачем ФГ «Улар»;

№5 від 31.07.2016 на суму 3 468 629,63 за 1 602 020кВт г., №8 від 31.08.2016 на суму 2 606 079,98грн. за 1 220 212 кВт.г., №13 від 30.09.2016 на суму 1 997206,84грн. за 935127 кВт.г, №16 від 31.10.2016 на суму 1 434 188,00грн. за 612838 кВт.г, №22 від 30.11.2016 р на суму 984007,73грн. за 420473 кВт.г, №25 від 31.12.2016 на суму 880613,59грн. за 376292 кВт.г, №3 від 31.01.2017 на суму 948407,29грн. за 422664 кВт.г,№8 від 28.02.2017 р на суму 2 150 884,06грн. за 949668 к Вт.г, №13 від 31.03.2017 на суму 2746790,99грн. за 1199493 кВт.г, №18 від 30.04.2017 на суму 2379072,48грн. за 1078123 кВт.г., №23 від 31.05.2017 на суму 2686213,68грн. за 1 206374 кВт.г., №27 від 30.06.2017 на суму 3196729,58грн. за 1434888 кВт.г., складених зі споживачем ПАТ «Львівський холодокомбінат»;

№3 від 31.07.2016 на суму 351792,02 за 206001кВт.г., №7 від 31.08.2016 на суму 335347,64грн. за 197203 кВт.г., №15 від 30.09.2016 на суму 273127,32грн. за 160614 кВт.г, №19 від 31.10.2016 на суму 387,351,67грн. за 207304 к Вт.г, №21 від 30.11.2016 р на суму 409409,54грн. за 219109 кВт.г, №27 від 31.12.2016 на суму 451062,60грн. за 241401 кВт.г, №5 від 31.01.2017 на суму 531496,76грн. за 293476 кВт.г,№10 від 28.02.2017 р на суму 547749,80грн. за 299514 кВт.г, №14 від 31.03.2017 на суму 550538,93грн. за 297370 кВт.г, №19 від 30.04.2017 на суму 572823,11грн. за 317769 кВт.г.,№24 від 31.05.2017 на суму 253338,74 за 113774 кВт.г., №29 від 30.06.2017 на суму 212462,10грн. за 95366 кВт.г. складених зі споживачем ТОВ «ВУД Індастріс»;

№28 від 31.12.2016 на суму 1 602990,08грн. за 683215 кВт.г, №2 від 31.01.2017 на суму 1474348,50грн. за 655701 кВт.г, №6 від 28.02.2017 р на суму 1187651,72грн. за 524288 кВт.г, №11 від 31.03.2017 на суму 1270168,90грн. за 555459 кВт.г, №16 від 30.04.2017 на суму 1102760,36грн. за 499446 кВт.г., №21 від 31.05.2017 на суму 1312911,82 за 589065кВт.г., №30 від 30.06.2017 на суму 1133799,32грн. за 509106 кВт.г. складених зі споживачем ПАТ «Концерн Хлібпром».

№6 від 31.07.2016 на суму 784778,70 за 469732кВт г., №10 від 31.08.2016 на суму 850171,94грн. за 498074 кВт.г., складених зі споживачем ТзОВ «Радехівський цукор».

Між позивачем та ПАТ «Львівобленерго» укладено договір на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією №1121138/16-283 від 12.05.2016, за яким здійснювалася передача до споживачів електричної енергії. Предметом вказаного договору є передача ПАТ «Львівобленерго» електричної енергії, придбаної позивачем на оптовому ринку електроенергії України, місцевими (локальними) електромережами до споживачів позивача за відповідну плату. Обсяги переданої електричної енергії та плата за її передачу визначені в актах виконаних робіт з передачі (транзиту) електричної енергії, від 30.06.2016 на суму 48 538,24грн. за транспортування електричної енергії в обсязі 194670 кВт.год., від 31.07.2016 на суму 661088,94грн. за транспортування електричної енергії в обсязі 3167450 кВт.год., від 31.08.2016 на суму 568837,46грн. за транспортування електричної енергії 2812387 кВт.год., від 30.09.2016 на суму 432992,99грн. за транспортування електричної енергії 1859244 кВт.год., від 31.10.2016 на суму 359582,29грн.за транспортування електричної енергії 1600476 кВт.год., від 30.11.2016 на суму 308358,32грн. за транспортування електричної енергії 1404090 кВт.год., від 31.12.2016 на суму 499515,73грн. за транспортування електричної енергії 2 187740 кВт.год., від 31.01.2017 на суму 471617,32грн. за транспортування електричної енергії 2115333 кВт.год., від 28.02.2017 на суму 561227,09грн. за транспортування електричної енергії 2479241 кВт.год., від 31.03.2017 на суму 652032,26грн. за транспортування електричної енергії 2841851 кВт.год., від 30.04.2017 на суму 594232,88грн. за транспортування електричної енергії 2625614 кВт.год., від 31.05.2017 на суму 677201,50грн. за транспортування електричної енергії 2715889 кВт.год., від 30.06.2017 на суму 713801,29грн. за транспортування електричної енергії 2862671 кВт.год.

Суд встановив що обсяг переданої до транспортування ПАТ «Львівобленерго» електричної енергії місцевими (локальними) мережами до споживачів за період з 26.02.2016 по 30.05.2017 збігається з обсягами, тієї електричної енергії, яка отримана споживачами за актами приймання-передачі від позивача. Таким чином, розбіжності в обсягах електричної енергії, придбаної споживачем та транспортованої через місцеві (локальні) електричні мережі відсутні.

В той же час, обсяг закупівлі позивачем електроенергії на Оптовому ринку електричної енергії є іншим.

Відповідно до п.1 постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про порядок закупівлі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України ліцензіатами з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом» №1058 від 18.08.1999, запроваджено порядок, згідно з яким ліцензіати з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом закуповують електричну енергію з Оптового ринку електричної енергії (ОРЕ) з урахуванням нормативних технологічних витрат електричної енергії при її передачі місцевими (локальними) електромережами на відповідному класі напруги. Обсяг продажу електричної енергії ліцензіату з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом на межі балансової вартості мереж споживача визначається, виходячи з обсягу споживання електричної енергії таким споживачем і обсягу технологічних витрат. Аналогічний розрахунок обсягу закупівлі електроенергії визначений у договорі купівлі-продажу електричної енергії на оптовому ринку.

Тобто, різниця в обсязі закупівлі електроенергії на оптовому ринку позивачем зумовлена додаванням до фактичного обсягу переданої споживачеві електроенергії нормативних технологічних витрат електроенергії при транспортуванні.

Відповідно до визначення Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.0.1996 №28 технологічні витрати електричної енергії на передачу електричної енергії електричними мережами (технологічні витрати електричної енергії) це сума втрат електричної енергії в елементах мереж, витрат електричної енергії на власні потреби підстанцій та витрат електричної енергії на плавлення ожеледі. Технологічні витрати поділяються на нормативні та понаднормативні. Нормативні технологічні витрати електроенергії в мережах визначаються за економічними коефіцієнтами, повноваження щодо встановлення яких відповідно до абз.7 п. 7 ч.3 ст. 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» надано регулятору на ринку електричної енергії. В той же час, понаднормативні технологічні витрати, це втрати понад законодавчо встановлені нормативи.

Економічні коефіцієнти, які застосовувались позивачем до розрахунку нормативних технологічних витрат електроенергії в період господарської діяльності, який був предметом податкової перевірки відповідача, визначені у постановах Національної комісії,що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №308 від 10.03.2016 та №292 від 16.03.2017 «Про затвердження економічних коефіцієнтів нормативних технологічних витрат електроенергії в електричних мережах Ліцензіатів з передачі електричної енергії міськими (локальними електромережами) 1 та 2 класу напруги на 2-4 квартал 2016 та І півріччя 2017 року ». Як вбачається з вказаних нормативних документів регулятора, економічні коефіцієнти визначені у відносних одиницях, окремо за І класом напруги (35 кВт та більше) та ІІ класом напруги (менше 35 кВт) за календарним періодом квартал .

Розраховані позивачем обсяги нормативних технологічних витрат електроенергії за календарний місяць при постачанні електричної енергії кожному із споживачів, зазначені в розрахунках обсягів прийому-передачі електричної енергії з оптового ринку для споживачів, складеними між позивачем та ДП «Енергоринок», і становлять 36426 кВт.год у червні 2016 року, 509379 кВт.год у липні 2016 року,439381 кВт.год у серпні 2016року, 330922 кВт.год. у вересні 2016 року, 311045 кВт.год у жовтні 2016року, 266886 у листопаді 2016 року, 431932кВт.год у грудні 2016року, 381355 кВт.год у січні 2017року, 453532 кВт.год у лютому 2017року, 526637 кВт.год у березні 2017року, 436103 кВт.год у квітні 2017року, 494033кВт.год у травні 2017року та 520735 кВт.год у червні 2017 року.

З огляду на це, зазначені обставини спростовують твердження відповідача щодо відсутності у позивача належним чином оформлених документів, які б підтверджували розрахунок обсягів нормативних технологічних витрат. В той же час відповідач не довів належними та допустимими доказами неправильності проведених позивачем розрахунків нормативних технологічних витрат електроенергії в електричних мережах, визначених в поданих до суду первинних документах.

Відповідно до п. 143.1.1. п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень вказаного Кодексу.

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, п. 6 визначено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобовязань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства ( за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Пунктом 10 Положення, визначено, що собівартість реалізованих товарів, як складова витрат визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Відповідно до вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №246 від 20.10.1999 (п. 6 Положення) для цілей бухгалтерського обліку запаси включають товари у вигляді матеріальних цінностей, що придбані (отримані) та утримуються підприємством/установою з метою подальшого продажу; Придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю. Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат:

- суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю), за вирахуванням непрямих податків;

- суми ввізного мита;

- суми непрямих податків у зв'язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі;

- транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць. Приклади розподілу транспортно-заготівельних витрат наведені в додатку до Положення (стандарту) 9;

- інші витрати, які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях. До таких витрат, зокрема, належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати підприємства/установи на доопрацювання і підвищення якісно технічних характеристик запасів. (п.8, 9 Положення)

Відповідно до п. 3.11 договору, укладеного між позивачем та ДП «Енергоринок», на купівлю електричної енергії обсяг погодинного продажу електричної енергії Постачальнику (позивачу, який є покупцем електричної енергії на енергоринку) розраховується як сума обсягу спожитої електричної енергії споживачами Постачальника, з урахуванням власного виробництва Постачальника та обсягу нормативних технологічних витрат електричної енергії на кожному із класів напруги на яких споживач отримує електричну енергію. Таким чином, вартість загального обсягу придбаної електроенергії позивачем у ДП «Енергоринок», яка включає і суму вартості нормативних технологічних витрат електроенергії, правомірно зарахована позивачем на баланс підприємства за вартістю, сплаченою постачальнику на підставі договору, яка є первісною вартістю таких товарів як електрична енергія у відповідності до вимог П(С)БО9 «Запаси».

Щодо податкового правопорушення в частині невиконання позивачем обовязку з самостійного нарахування податкового зобовязання з податку на додану вартість у звязку з використанням електроенергії в обсязі нормативних технологічних втрат у господарських операціях, що не є господарською діяльністю позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно доп.198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Пункт 198.2 ст. ПК України визначає, що для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку. В пункті 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 вказаного Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 14.1.36. п. 14.1. ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як встановив суд і не заперечується відповідачем, позивач здійснює діяльність у сфері торгівлі електричною енергією за нерегульованим тарифом, це його основний вид господарської діяльності. За умовами договорів купівлі-продажу електричної енергії покупцям (споживачам) позивач має зобовязання з передачі електричної енергії у домовлених обсягах і за відповідною ціною до точки розмежування балансової належності мереж споживача, і, відповідно всі витрати на виконання цих зобовязань, зокрема, передачу (транспортування) такої електричної енергії мережами, в тому числі технологічні втрати електроенергії в цих мережах в межах законодавчо встановлених нормативів, несе позивач як постачальник, разом з тим отримуючи винагороду за проданий товар від покупців, яка в свою чергу, є фінансовим доходом позивача.

Таким чином, шляхом системного аналізу законодавства, суд дійшов висновку, що технологічні витрати електроенергії в електричних мережах є невідємною частиною технологічного процесу постачання такого специфічного товару як електрична енергія, економічні обґрунтування меж нормативів витрат є чітко регламентовані і контролюються державою в особі національного регулятора Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики та комунальних послуг.

Відповідачем не спростовано доводів позивача про відсутність в його діях податкових правопорушень, тому суд дійшов висновку що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області №, № та № від 18.10.2017 є протиправним та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 48562,78грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №16 від 23.16.2018.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області №, № та № від 18.10.2017.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35 за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Альтерхол» , місцезнаходження: 79020, м.Львів, пр.Вячеслава Чорновола, 43-А, судовий збір в сумі 48562,78 (сорок вісім тисяч пятсот шістдесят дві)грн.78 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення ст подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 20.04.2018.

Суддя А.Г.Гулик