Справа № 352/1743/17
Суддя: Струтинський Р. Р.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/1743/17
Провадження № 2-а/352/15/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Загвіздянської сільської ради в особі сільського голови ОСОБА_2, Тисменицького району Івано-Франківської області, про скасування рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність,-

в с т а н о в и в:

Позивачка 13.10.2017 р. звернулася до суду з позовом до Загвіздянської сільської ради в особі сільського голови с. Загвіздя Тисменицького району, Івано-Фанківської області ОСОБА_2, в якому просить скасувати рішення Загвіздянської сільської ради від 14.06.2017 року б/нпро відмову ОСОБА_1, у затвердженні технічної документації щодо виносу (встановлення) меж в натурі земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , яка знаходиться по вул. Липова Осада 67, в с.Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:001:1203 та передачі її у приватну власність, зобовязати сільську раду здійснити в межах покладених на орган місцевого самоврядування обовязків, розглянути дане питання на черговій сесії.

Заявлений позов обгрунтовувала тим, що 07.06.2017 р. позивачка звернулася до відповідача із заявою про затвердження технічної документації щодо виносу (встановлення) меж в натурі земельної ділянки- площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Липова-Осада,67 в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, та передачу її у приватну власність. Відповідно до укладеного договору з проектною організацією ДП «Івано-Франківський інститут землеустрою» їй виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Липова-Осада,67 в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області.Дана документація виготовлена згідно вимог чинного законодавства, погоджена в установленому порядку та зареєстрована у державному земельному кадастрі із присвоєнням їй кадастрового номеру :02:001:1203 від 21.04.2017 р. Однак при зверненні до сільської ради для затвердження даної документації та передачі земельної ділянки у приватну власність їй відмовлено рішенням від 14.06.2017 р., мотивуючи, що існує спір між нею та братом ОСОБА_3 Вважає, що відповідач прийняв рішення від 14.06.2017 року, яке не відповідає чинному земельному законодавству України, порушує її право на одержання земельних ділянок із земель комунальної власності в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Просила позов задоволити.

Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, від нього не надійшло повідомлення про причини неприбуття в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 07 червня 2017р. у порядку, визначеному ст. ст. 118, 122 Земельного кодексу України позивачка звернулася до Загвіздянської сільської ради Тисменицького району із заявою про затвердження технічної документації щодо виносу (встановлення) меж в натурі земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться по вул. Липова Осада 67, в с.Загвіздя Тисменицького району, Івано-Франківської області, та передачу її у приватну власність.

Відповідно до укладеного договору з проектною організацією ДП «Івано-Франківський інститут землеустрою» позивачці виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,12 га, яка знаходиться по вул. ЛиповаОсада,67 в с.Загвіздя Тисменицького району, Івано-Франківської області.

Дана документація виготовлена згідно вимог чинного законодавства, погоджена в установленому законодавством порядку та зареєстрована в держаному земельному кадастрі із присвоєнням їй кадастрового номеру № :02:001:1203 від 21.04.2017 року.

Однак при зверненні до сільської ради для затвердження даної землевпорядної документації та передачі земельної ділянки у приватну власність позивачці відмовлено, мотивуючи тим, що існує спір між позивачкою та її братом ОСОБА_3

Ст. 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч.2.ст.120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю чи споруду, які розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, до набувача переходить право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Позивачкою набуто право власності на житловий будинок, будівлі та споруди, розташовані на даній земельній ділянці на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 20.10.2016 р. від свого батька ОСОБА_4.

В свою чергу ОСОБА_4 згідно даних погосподарської книги користувався даною земельною ділянкою для вказаних вище цілей, площею 0,12 га, яка знаходиться по вул. ЛиповаОсада,67 в с. Загвіздя, Тисменицького району Івано-Франківської області.

Крім того, у 2008 році на замовлення ОСОБА_4, ПП «Азимут» був виготовлений технічний звіт про виконані роботи по підготовці та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки в с. Загвіздя, вул.Липова 67, ур. «Гори» Тисменицького району Івано-Франківської області.

В даному звіті конфігурація та площа ділянки, а саме 0,12 га збігається з конфігурацією та площею ділянки, яка вказана в технічній документації, що виготовлена позивачці ДП «Івано-Франківським інститутом землеустрою» в 2017 році, що також підтверджується погодженням суміжних землекористувачів та відповідачем.

Спадкування це перехід майнових прав та обовязків померлого громадянина (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Якщо житловий будинок, який належав на праві власності померлому громадянину, розташований на неприватизованій земельній ділянці, то така земельна ділянка не може бути успадкована. Разом з тим, відповідно до ст.120 Земельного кодексу України та ст.1225 Цивільного кодексу України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, що є наслідком виникнення у спадкоємців права на земельну ділянку на якій розташована дана нерухомість, як похідне право, так як ч.2 та ч.3 коментованої ст.1225 ЦК України, визначає юридичну долю земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок. Цивільний кодекс виходить з принципу «земля слідує долі розташованій на ній будівлі». У такому випадку спадкоємці повинні оформити своє право на земельну ділянку, на якій розміщено успадкований житловий будинок.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Як передбачено ст. 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Щодо не підписання акту погодження межі ОСОБА_3, то Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 28.03.2018 року у справі № 681/1039/15-ц щодо наслідків непідписання акту погодження меж земельної ділянки роз'яснив:

1.Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося.

2.Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають.

3.У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним.

4.Підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації.

5.Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачі.

6.Не надання згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

Установлені в судовому засіданні обставини підтверджуються: технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка виготовлена на замовлення позивачки, та попереднім технічним звітом, який виготовлявся на замовлення її батька. Дані документації повністю відповідають вимогам чинного законодавства, розміри, конфігурація, межі не змінено. Погодження суміжних землекористувачів наявні в обох звітах, що також підтверджується погодженням інженером землевпорядником та сільським головою.

Аналізуючи установлені обставини суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" передбачено, що місцеве самоврядування в України здійснюється на принципах законності, а в частині 1 статті 43 п.21 цього ж Закону зазначено, що виключно на пленарних засіданнях районних Рад вирішується, відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Відповідно до ч.1 ст.59 вищезазначеного Закону, Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 159 Земельного кодексу України встановлено порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Земельні спори це вид правовідносин, повязаних із розвязанням розбіжностей, які випливають з порушення права власності та права користування земельною ділянкою, а також відводом або вилученням землі, що виникають між власниками землі та землекористувачами, іншими особами, органами місцевого самоврядування та державними органами, що здійснюють управління земельними ресурсами.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо:

меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян;

додержання громадянами правил добросусідства;

розмежування меж районів у містах (ч. 3 ст. 158 ЗКУ).

За результатами розгляду земельних спорів органи місцевого самоврядування або центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин приймають рішення, які повинні містити порядок їх виконання, тобто заходи, спрямовані на відновлення порушених прав та інтересів.

А також орган, що виніс рішення щодо земельного спору, зобовязаний був передати рішення зацікавленим сторонам спору. Термін передачі рішення сторонам становить три дні.

Однак відповідачем надано тільки рішення сільської ради від 14.06.2017 р.«Про затвердження актів земельної комісії», в якому вказано, що сесія Загвіздянської сільської ради вирішила затвердити акт комісії, та відмовити ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації, та не передавати дану земельну ділянку у власність до вирішення спору, що само собою вже містить порушення ст. 159 ЗК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні суперечки в межах населених пунктів відносно меж земельних ділянок, які знаходяться у власності й користуванні громадян, і дотримання громадянами правил добросусідства. Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст. 198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Спірні питання, які виникають між землекористувачами щодо визначення спільних меж та їх відновлення регулюються ст.ст.106,107 ЗК України.

За таких обставин, суд вважає, рішення відповідача від 14.06.2017 року про відмову позивачці в затвердженні технічної документації щодо виносу (встановлення) меж в натурі земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , яка знаходиться по вул. Липова-Осада 67, в с.Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:001:1203 є незаконним, юридично не обґрунтованим та таким, що порушує передбачені Конституцією права позивача, а тому підлягає скасуванню.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, на думку суду правильним способом захисту порушеного права незважаючи на виключну компетенцію відповідача, буде саме зобовязання органу місцевого самоврядування повторно внести на розгляд чергового пленарного засідання сесії питання про затвердження технічної документації позивачки та прийняти відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " відповідне рішення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 80,81,116,118,158 Земельного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в України" , керуючись ст.ст. 244-246 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації щодо виносу (встановлення) меж в натурі земельної ділянки площею 0,12 га для для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться по вул. ЛиповаОсада,67 в с.Загвіздя Тисменицького району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:001:1203 та передачі її у приватну власність.

Зобов'язати Загвіздянську сільську раду Тисменицького району Івано-Франківської області розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації щодо виносу (встановлення) меж в натурі земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,12 га, яка знаходиться по вул. ЛиповаОсада,67 в с.Загвіздя Тисменицького району, Івано-Франківської області та прийняти відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.Р.Струтинський