Справа № 820/2614/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання забезпечення адміністративного позову

18.04.18р. справа №820/2614/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до Калініної Людмили Миколаївни - Державного реєстратора Відділу реєстраційних послуг Зміївської міської Ради
про1) визнання незаконним рішення та дій державного реєстратора Калініної Людмили Миколаївни щодо незаконного, самовільного та безпідставного, без наявності відповідної заяви власника чи іншого правонабувача про поновлення права власності та внесення даних, поновлення у Державному реєстрі речових прав та нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно та внесла до Державного реєстру прав відомості про права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно нежитлові будівлі: літ. "А-2", загальною площею 1383, 1 кв.м.; літ. "Б-1", загальною площею 103,2 кв. м.; літ. "В-1", загальною площею 70,5 кв.м.; літ. "Г-1" загальною площею 36,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; 2) зобов'язання державного реєстратора Калініної Людмили Миколаївни припинити права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно нежитлові будівлі: літ. "А-2", загальною площею 1383, 1 кв.м.; літ. "Б-1", загальною площею 103,2 кв. м.; літ. "В-1", загальною площею 70,5 кв.м.; літ. "Г-1" загальною площею 36,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та внести до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості,-

встановив:

18.04.2018 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову.

В означеному клопотанні позивач, стверджуючи про наявність обставин, які свідчать про необхідність вжиття заходів заборони вчиняти певні дії для забезпечення позову, а саме про існування очевидних ознак протиправності спірного рішення державного реєстратора, просив суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій стосовно нежитлових будівель: літ. "А-2", загальною площею 1383, 1 кв.м.; літ. "Б-1", загальною площею 103,2 кв. м.; літ. "В-1", загальною площею 70,5 кв.м.; літ. "Г-1" загальною площею 36,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши доводи, наведені позивачем в обґрунтування клопотання, перевіривши обґрунтованість таких доводів долученими до матеріалів позову документами, суддя виходить з наступних підстав та мотивів.

Правовідносини з приводу забезпечення адміністративного позову унормовані Главою 10 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З положень наведеної норми кодексу в кореспонденції з положеннями ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС КАС України слідує, що розглядаючи питання про забезпечення позову, необхідно, з урахуванням доказів, наданих особою на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, розв'язуючи клопотання про забезпечення позову суд не має права вирішувати наперед ті питання, котрі стосуються суті заявлених вимог, тобто входити до оцінки обставин, котрі є предметом доказування по справі.

З матеріалів справи вбачається, що у власності позивача певний час перебував об'єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі літери "А-2", літери "Б-1", літери "В-1", літери "Г-1" за адресою : АДРЕСА_1, речове право на який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відносно вказаного об'єкту укладався договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тихоновою І.В. 26.04.2007р. за реєстровим номером - 1503.

Таким чином, спір, який склався у даному випадку, має первісну причину виникнення цивільного характеру і пов'язаний з виконанням зобов'язань за цивільним правочином.

Проте, сформульовані заявником вимоги формально належать до юрисдикції адміністративного суду.

В обґрунтування заявленого клопотання позивачем покладені доводи про припинення права власності на об'єкт нерухомого майна та відсутність заяви про проведення реєстраційних дій відносно цього об'єкту.

Суд звертає увагу заявника, що захист інтересу фізичної особи - громадянина, котра стверджує про припинення права власності на об'єкт нерухомого майна, може безперешкодно відбуватись у порядку цивільного судочинства.

При цьому, стверджуючи про відсутність права на об'єкт нерухомого майна та відсутність нерухомого майна у реальному світі взагалі (неіснуючий об'єкт), позивач просить заборонити вчинення реєстраційних дій стосовно цих об'єктів, що є явною та однозначною невідповідністю між обраними доводами та заявленою вимогою.

Підсумовуючи викладене, суд резюмує, що зміст самої позовної заяви та заявленого клопотання не дозволяє судді дійти до переконливого висновку про існування в даному випадку передбачених ст. 150 КАС України підстав для забезпечення позову, оскільки жодних доводів на підтвердження існування у спірних правовідносинах таких обставин, окрім самого лише твердження про необхідність забезпечити позов, подана позивачем заяв не містить.

Відтак, у задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 150, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

1. Заяву про забезпечення адміністративного позову - залишити без задоволення.

2. Копії даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

3. Роз'яснити, що ухвала підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 15 днів з дати постановлення (підписання).

Скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Сліденко А.В.