Справа № 819/619/18
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/619/18

21 квітня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Виконавчого комітету Тернопільської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Тернопільської міської ради (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - відповідач) у якому просить:

- визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільської області ОСОБА_1 по винесенню постанови про накладення штрафу від 22.12.2017 ВП№50321893 неправомірними;

- скасувати постанову про накладення штрафу від 22.12.2017 ВП №50321893.

Ухвалою суду від 11.04.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в порядку статті 287 КАС України.

На виконання вимог ст.ст.159-165 КАС представник відповідача подав через канцелярію суду 19.04.2018 - відзив.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 08 квітня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом у справі №607/1 1303/14-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради про зобов'язання позачергово надати житлове приміщення прийнято рішення, яким позовні вимоги задоволено та зобов'язано виконавчий комітет Тернопільської міської ради позачергово надати житлове приміщення позивачам. Після набрання цим рішенням законної сили судом видано виконавчий лист і 25 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_9 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50321893. На виконання зазначеного рішення громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 29 березня 2016 року сім'ю гр. ОСОБА_4 у складі 3 осіб включено в позачерговий список на одержання жилих приміщень під порядковим номером 362, про що неодноразово листами повідомлялось відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Однак, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області з підстав невиконання виконавчого документу у встановлений строк 22.12.2017 винесено постанову про накладення на виконавчий комітет Тернопільської міської ради штрафу в розмірі 5100 гривень. Зазначені дії відповідача позивач вважає такими, що суперечать чинному законодавству, зокрема ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, а постанову такою, що підлягає до скасування.

В судовому засіданні 20.04.2018 представник позивача позовні вимоги підтримала, вважає, що рішення суду виконавчим комітетом Тернопільської міської ради виконується, а тому підстав накладати штраф на нього за невиконання рішення не було. Просила позов задовольнити. Після оголошеної в розгляді справи перерви, в судове засідання представник позивача 21.04.2018 не прибула та подала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.04.2018 пояснила, що рішення суду позивачем, який є боржником у виконавчому провадженні, не виконано, постановляння осіб на квартирний облік не є наданням житла, тому постанова про накладення штрафу винесена правомірно. Просив відмовити в задоволенні позову. Після оголошеної в розгляді справи перерви, у судове засідання 21.04.2018 не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних міркувань.

Суд встановив, що Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2015 року у справі №607/11303/14-ц зобов'язано виконавчий комітет Тернопільської міської ради: позачергово надати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 двохкімнатну благоустроєну квартиру, яка б відповідала санітарним та технічним вимогам, у зв'язку з обвалом житлового будинку, про що видано 30.12.2015 виконавчий лист (аркуш справи 8).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_9 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50321893 (аркуш справи 9).

Відповідно до витягу з протоколу № 3 засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 17 березня 2016 року вирішено: 8.1. включити в позачерговий список ОСОБА_4 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2015 року у справі №607/11303/14-ц, складом сім'ї 3 особи (ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6) (аркуш справи 11).

Отже, на виконання рішення суду від 08 квітня 2015 року у справі №607/11303/14-ц громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 29 березня 2016 року сім'ю гр. ОСОБА_4 у складі 3 осіб включено в позачерговий список на одержання жилих приміщень під порядковим номером 362, про що неодноразову повідомлялось листами відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (аркуш справи 10,12,14-15).

Проте, 22.12.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 за невиконання рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/11303/14-ц у встановлений постановою про відкриття провадження від 30.12.2015 строк, накладено на виконавчий комітет Тернопільської міської ради штраф у розмірі 5100 гривень (аркуш справи 16).

Вважаючи дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу неправомірними, позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції).

Згідно зі ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідно до ст. 75 Закону в разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Слід зазначити, що постанова про відкриття виконавчого провадження в даній справі винесена відповідно до вимог Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV Про виконавче провадження, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 якого після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Постанова про відкриття провадження винесена 25 лютого 2016 року. Строк на добровільне виконання рішення суду надано протягом семи днів з моменту винесення постанови.

У зазначений строк рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2015 року у справі №607/11303/14-ц боржником виконане не було.

Однак, і штраф у строки, передбачені ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження", державним виконавцем на боржника накладений не був.

Постанову про накладення штрафу винесено лише 22.12.2017, в період дії Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Крім того, суд зазначає, що з часу відкриття виконавчого провадження 25.02.2016 по 22.12.2017 жодних дій в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем не проводилось.

При цьому, тільки після винесення постанови про накладення штрафу, 10 квітня 2017 року державний виконавець звернувся до суду з заявою про роз'яснення рішення, оскільки йому було не зрозуміло, в порядку якої черговості слід надавати житло позивачам.

Вказана заява розглянута судом 19 травня 2017 року.

З огляду на зазначене, станом на момент накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду, органу ДВС самому не був зрозумілий зміст резолютивної частини цього рішення суду і порядок його виконання.

Суд встановив, що боржником рішення суду в повній мірі не виконане. Постановлення позивачів на чергу не є наданням їм житла на підставі рішення суду.

Однак, зважаючи на те, що встановлені законом строки винесення постанови про накладення штрафу за невиконання рішення, постанову начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про накладення штрафу на виконавчий комітет Тернопільської міської ради від 22.12.2017 ВП №50321893 не можна вважати правомірною.

Крім того, суд критично оцінює пояснення відповідача з приводу того, що інформація щодо виконання виконавчого листа виданого Тернопільським міськрайонним судом від 30.12.2015 у справі №607/11303/14-ц на адресу відділу не надходила з 25.02.2016 до 22.12.2017, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач листами повідомляв про виконання зазначеного рішення суду (лист від 08.04.2016 №1396/08, лист від 11.04.2016 №4318/08). Суд зазначає, що в даних листах не зазначене виконавче провадження №50321893, проте в них міститься інформація про виконання саме рішення суду від 30.12.2017 №607/11303/14-ц на підставі якого і було відкрите виконавче провадження №50321893.

З цих підстав суд вважає вимоги позивача обгрунтованими.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення та дій в порядку статті 77 КАС, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, та використовуючи з цією метою повноваження суду визначені ст. 245 КАС суд вважає достатнім та ефективним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про накладення на Виконавчий комітет Тернопільської міської ради штрафу від 22.12.2017 ВП №50321893.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 по винесенню постанови про накладення штрафу від 22.12.2017 ВП№50321893 слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 (м.Тернопіль, вул.Грушевського, 8, ) про накладення на Виконавчий комітет Тернопільської міської ради (м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5, 46001, ) штрафу від 22.12.2017 ВП №50321893.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (46001, м.Тернопіль, вул. Листопадова, 4, ) на користь виконавчого комітету Тернопільської міської ради (м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5, 46001, ) судового збору в розмірі 1762,00 грн сплаченого згідно платіжного доручення №212 від 26.03.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.