Справа № 332/3382/17(2-а/332/118/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" квітня 2018 р.справа № 332/3382/17(2-а/332/118/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі судді Чумака С.Ю., перевіривши відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року в адміністративній справі № 332/3382/17(2-а/332/118/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради про визнання протиправними дій та рішення суб'єкта владних повноважень,скасуванн ярішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 29.01.2018 року в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, повний текст вказаного судового рішення складено 02.02.2018 року, а отже в силу норм ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється саме з цієї дати. Таким чином, останнім днем строку апеляційного оскарження в даному випадку було 5 березня 2018 року, тоді як апеляційна скарга подана до суду першої інстанції лише 30 березня 2018 року, тобто поза межами строку встановленого ч. 1 ст. 295 КАС України.

Проте рішення суду від 29.01.2018 року не було вручене апелянту у день його складення в повному обсязі.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення його повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду отримано апелянтом 12.02.2018 року, що підтверджується штемпелем управління на супровідному листі Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2018 року за вх. 471/01-20/2. Таким чином, останнім днем строку апеляційного оскарження в даному випадку було 14 березня 2018 року, тоді як зазначалося вище апеляційна скарга подана до суду першої інстанції лише 30 березня 2018 року. Тобто, навіть якщо рахувати строк на апеляційне оскарження з дня вручення апелянту повного судового рішення, апеляційна скарга все одно подана поза межа ми строку встановленого ч. 1 ст. 295 КАС України.

Питання поновлення порушеного строку на апеляційне оскарження апелянтом не порушується.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, апелянтом в порушення вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України не надано документ про сплату судового збору.

Одночасно з апеляційною скаргою відповідач звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, посилаючись при цьому на відсутність бюджетних асигнувань.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Вказана норма кореспондується з положеннями статті 8 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обовязків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору, незалежно від того є вони платниками податків чи субєктами владних повноважень. Неналежне фінансування державного органу з Державного бюджету України не є підставою для звільнення такого органу від сплати судового збору. Вказане питання апелянтом повинно вирішуватись шляхом відповідного коригування свого бюджетного запиту та кошторису, а не шляхом подання клопотання до суду про відстрочення сплати судового збору.

Суд зазначає, що відстрочення сплати судового збору є безпосереднім правом, а не обов'язком суду.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI (у редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Положеннями частини першої вказаної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано зокрема, фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600*0,4=640 грн.)

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подає апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 29.01.2018 року, яким позов задоволений. Визнано протиправним та скасувати рішення про припинення надання соціальної допомоги (житлової субсидії), призначеної ОСОБА_1 з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року. Зобов'язано відповідача поновити надання житлової субсидії, призначеної ОСОБА_1 з 01.05.2017 року по 30.04.2018 року.

Таким чином апелянт повинен сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, за наслідками прийнятого рішення.

Виходячи з цього, сума судового збору за подання апеляційної скарги, що підлягає сплаті, становить 1920 грн. (640*2*150%=1920 грн.).

Реквізити для справляння судового збору: отримувач: УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпрі, Рахунок отримувача: 1004; КБКД 22030101; Код з ЄРДПОУ: 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО): 805012; Призначення платежу - *;101; ххх (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за апеляційною скаргою ххх (ПІБ особи чи назва організації, яка подає апеляційну скаргу), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційну скаргу апелянта необхідно залишити без руху та встановити йому десятиденний строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 298, 325, 328 КАС України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року у справі №332/3382/17(2-а/332/7/18) залишити без руху та надати десятиденний строку з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач : ОСОБА_2