Справа № 759/12164/17
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12164/17

пр. № 2-а/759/70/18

05 квітня 2018 року Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О., за участі секретаря судових засідань Забелі А.В. розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовомОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік при відпрацюванні заяви від 08.09.2015 р.;Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ ОСОБА_3 з застосовуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2012, 2013, 2014 роки з моменту звернення, тобто з 08.09.2015 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3, з 10.11.2008 р. перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (раніше - Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва) (далі - Відповідач). До вересня 2015 року отримувала пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».08.09.2015 р. Позивач звернулась до Відповідача, за призначенням пенсії за віком відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».Однак Відповідач не призначив пенсію Позивачу, а перевів з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. При цьому при її розрахунку Відповідач застосував показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік (1197,91 грн.) в зв'язку з тим, що застосував ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як, Позивач раніше отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Про дану обставину Відповідач повідомив Позивача листом від 20.06.2017 р. №1132/01 /В-1014.

Позивач зазначила, що при застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік (1197,91 грн.) Відповідач керувався ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач зазначив, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі. А також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Враховуючи вищевикладене, Позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 07 лютого 2018 року продовжено розгляд справи.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу, посилаючись на те, що показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки застосовують під час переведення лише з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (і то, якщо її призначають уперше) і за наявності в особи 24 місяців страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі. 08.09.2015 р. Позивача було переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ч.З ст. 45 даного Закону.Враховуючи вищезазначене, відсутні правові підстави застосування для проведення перерахунку пенсії норму не визначену для цього, а саме таку, що застосовується для первинного призначення пенсії.А тому, доводи Позивача стосовно застосування середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, є безпідставними, оскільки зазначений коефіцієнт застосовується виключно для призначення пенсії, та не застосовується при переведенні з одного виду пенсії на інший.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, враховуючи доводи позивача, та відповідача, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що в рамках даного Закону є такі види пенсії:

1)пенсія за віком;

2)пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3)пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Саме при переході з одного з цих видів пенсії за цим Законом на один з них, відбувається переведення і при цьому правомірним є застосування ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В той же час, Позивач отримувала пенсію, яка не належить до зазначених видів і передбачена зовсім іншим законом - «за вислугу років як працівник освіти», призначену відповідно до п.е) ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Підставою призначення Позивачеві пенсії за вислугою років на час виходу на пенсію відповідно до ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (редакція чинна на момент призначення (01.04.2015 р.) було наявність спеціального стажу роботи працівником освіти, охорони здоров'я та соціально забезпечення від 25 до 30 років незалежно від віку.

В той же час умовами призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якою Позивач вперше звернулась 08.09.2015 р., є досягнення віку 60 років та наявність страхового стажу не менше 15 років.

При цьому до досягнення зазначеного віку право на таку пенсію мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56років - які народилися з 1 квітня 1957 року по ЗО вересня 1957 року;

56років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58років - які народилися з 1 квітня 1959 року по ЗО вересня 1959 року;

58років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59років - які народилися з 1 квітня 1960 року по ЗО вересня 1960 року;

59років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Таким чином, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV визначає інші умови та підстави виходу на пенсію в порівнянні з Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, а тому при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком фактично відбувається нове призначення пенсії.

Такого висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у справі №К/800/33192/15.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, і Верховним судом України в постанові від 31.03.2015 р. (справа №21-612а14) та від 22.12.2015 р. №21- 4071а15, де зазначено: «Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше».

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:Зп = Зс х (Ск : К), де:Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кзі + Кз2 + КзЗ + ... + Кзп);К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

60 Тому, оскільки Позивач у вересні 2015 року звернулась до Відповідача вперше за призначенням нової пенсії «за віком» відповідно до іншого Закону, а саме до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-ІV, то при її розрахунку має застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2012, 2013, 2014 роки.

Відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення»:

- особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку (ст. 6)

- звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.(ст. 7)

- пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Відповідно до норм Конституції України:

- Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. ( ст. 3);

- Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ст. 19);

- Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. (ст. 21);

- Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. (ч. 3 ст. 46)

- Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. (ст. 55)

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчиненнядії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 21, 22, 24, 46, 55 Конституції України, ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік при відпрацюванні заяви від 08.09.2015 р.;

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV ОСОБА_3 з застосовуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески починаючи з 01.02.2017 року, в межах строку позовної давності.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.О. Величко