Справа № 804/1334/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року Справа № 804/1334/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №21", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
06.03.2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №21" (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якій з урахуванням уточненої позовної заяви просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав.
З матеріалів справи видно, що Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №21" є платником податків, зборів (обов'язкових платежів) і перебуває на податковому обліку в Дніпровській об'єднаній державній податковій інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Також, з матеріалів справи видно, що Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №21" станом на 13.04.2018 має податковий борг з рентної плати за спеціальне використання води в загальній сумі 283237,28 грн., який утворився у звязку з наступним.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 року вказану постанову залишено без змін.
Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове зобовязання по рентній платі за спеціальне використання води в сумі 252397,28 грн. є узгодженим з 19.01.2017 року та має статус податкового боргу.
Правомірність податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 12.06.2017 року відповідачем не оскаржується, податковий борг за вказаним рішенням в сумі 864,96 грн. також є узгодженим. Доказів сплати чи зарахування за рахунок передплати відповідачем не надано та відповідно до інформації по обліковій картці платника податків станом на 01.06.2017 року не встановлено.
Відповідно п.323.1 ст.323 Податкового кодексу України, платниками збору є водокористувачі - суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.
В силу п.324.1 ст.324 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування збором є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання.
П.п.326.1, 326.2 ст.326 Податкового кодексу України передбачено, що водокористувачі самостійно обчислюють збір за спеціальне використання води та збір за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.
Збір обчислюється виходячи з фактичних обсягів використаної води (підземної, поверхневої, отриманої від інших водокористувачів) водних об'єктів з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, лімітів використання води, ставок збору та коефіцієнтів.
За обсяги води, переданої водокористувачем - постачальником іншим водокористувачам без укладення з останніми договору на поставку води, збір обчислюється і сплачується таким водокористувачем - постачальником.
Так, відповідачем було подано податкову декларацію № НОМЕР_1 від 14.07.2017 року, в якій самостійно задекларовано грошові зобовязання по рентній платі за спеціальне використання води в сумі 6623,01 грн.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податку зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.
Відповідачем було надано платіжне доручення № 411 від 10.08.2017 року про сплату вказаної суми.
Проте, відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Враховуючи зазначені норми податкового законодавства, кошти, які були сплачені відповідачем були зараховані на сплату податкових зобовязань в порядку календарної черговості виникнення податкового боргу та не зменшують суму податкового боргу, що підлягає стягненню у даному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Станом на час розгляду справи судом, з урахуванням часткової сплати сум рентної плати за спеціальне використання води 15.11.2017 в розмірі 9702,23 грн. платіжне доручення №633 та 15.02.2018 в розмірі 9517,35 грн. платіжне доручення №75, сума податкового боргу, яка залишається не погашеною та підлягає стягненню за період з 19.05.2017 по 26.09.2017 року та станом на 13.04.2018 складає 283237,28 грн.
На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу було направлено податкову вимогу від 23.05.2017 року №925-04/17, яка отримана відповідачем 06.06.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином заборгованість по сплаті податків є узгодженою, вона не скасована і не списана податковим органом.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем - суб'єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 283237,28 грн., натомість відповідачем не було надано суду достатніх доказів для спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати означеної суми боргу на момент розгляду справи.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, у даній справі судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1