Справа № 823/1378/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

20 квітня 2018 року справа № 823/1378/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання Роя О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 (далі позивач) з адміністративним позовом до Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві (далі відповідач), в якому просить зобов'язати відповідача зняти арешт зі всього майна накладеного постановою № 205/9 від 20.04.2004, який зареєстровано 20.10.2004 за номером 1395038 реєстратором: Двадцять перша київська державна нотаріальна контора.

У судовому засіданні, судом поставлено на розгляд питання, щодо закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що спір не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача проти закриття провадження у справі заперечував та наполягав на розгляді справи.

Від Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві на адресу суду надійшла заява, якою просив розгляд справи здійснювати без участі представника та вирішення питання про зняття арешту зі всього майна ОСОБА_2 залишив на розсуд суду.

Розглянувши питання про закриття провадження, вислухавши думку представника позивача, суд встановив.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) адміністративним судам, серед іншого, підсудні публічно-правові спори, у яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частини першої статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13.12.2010, визначено, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Із аналізу вищенаведених норм видно, що учасники виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця, порушено їхні права за умови, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. При цьому, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення може бути оскаржена сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

З матеріалів справи, які надійшли на адресу суду від Двадцять першої київської державної нотаріальної контори судом встановлено, що підставою для накладення арешту на все майно ОСОБА_2 та прийняття оскаржуваної постанови № 205/9 від 20.04.2004 стало примусове виконання виконавчого листа № 2-1117 виданого 02.04.2002 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 18 629 грн.

Оскаржувана постанова винесена в межах примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси, якою постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 18 629 грн.

Предметом даного спору є дії державного виконавця по виконанню вищезазначеного судового рішення, прийнятого в порядку Цивільно процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Законом встановлений порядок оскарження дій або бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання рішень у цивільних справах.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, законом встановлений інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби при виконанні ними рішень ухвалених згідно з ЦПК України, на підставі виконавчого документу, виданого загальним судом, при зверненні до суду сторони відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників, в зв'язку з чим вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Одночасно, до положень частини другої статті 238 КАС України слід розяснити позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 238, 248, 287, 256, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві про зобовязання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., сплачений відповідно до квитанції № 1182-4117-3769-8975 від 28.03.2018 року.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя С.О. Кульчицький