Справа № 802/290/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 квітня 2018 р. Справа № 802/290/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Перевертака В.В.

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

в с т а н о в и в :

31 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позов в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області № 20256-17 від 30.05.2017 року про нарахування плати за землю в сумі 88128,31 грн.

Зазначав, що відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.10.2016 року № 2-14203/15-16-ст припинено дію договору оренди землі укладеного 22.10.2015 року між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_3 шляхом розірвання, за згодою сторін.

В наслідок чого, з 21.10.2016 року позивачем припинено користування земельною ділянкою площею 36,6142 га на території Лукашівської сільської ради, Липовецького району, Вінницької області.

Незважаючи на вказані обставини, відповідач оскаржуваним рішенням здійснив нарахування позивачу орендну плату за вказану земельну ділянку за 2017 рік.

Позивач вважає рішення ГУ ДФС у Вінницькій області № 20256-17 від 30.05.2017 року про нарахування плати за землю в сумі 88128,31 грн. протиправним, оскільки прийняте без врахування тої обставини, що позивач фактично не користувався земельною ділянкою в 2017 році, а тому відсутній об'єкт оподаткування.

Крім того зазначав, що згідно п. 9 Договору оренди земля - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5,94% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 73440,26 грн. Сторонами після укладення Договору оренди землі не вносилися зміни до Договору про збільшення, чи зменшення орендної плати, додаткова угода з цього приводу не укладалася, відповідач не є стороною договору, і в його повноваження не входить внесення змін до договорів оренди землі.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

13.03.2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов.

Ухвалою суду від 21.03.2018 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, 13.03.2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач вказував, на безпідставність доводів позивача, з огляду на слідуюче. Стаття 288 ПК України визначає, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, ідо настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Лукашівською сільською радою Липовецького району Вінницької області надіслано лист від 26.01.2017 у якому вказаний перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності на території Лукашівської сілької ради на 2017 рік, серед інших зазначений також ОСОБА_3, як орендар земельної ділянки площею 36,6142 га. Інформації про припинення договору оренди землі до відповідача не надходила, в зв'язку з чим, вважають, що податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності норм чинного законодавства, а тому просили відмовити позивачу у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов, з підстав вказаних в позовній заяві та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення адміністративного позову, зазначила, що позов є безпідставним та необґрунтованим.

Судом встановлено, що 22.10.2015 року між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди землі, згідно пункту 1 якого визначено, що Орендодавець відповідно до протоколу № 71 проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення (аукціон № 3484 лот № 5701) від 22.10.2015 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Лукашівської сільської ради (за межами населеного пункту), Липовецького району, Вінницької області.

Пункт другий Договору визначає, що в оренду передається земельна ділянка площею 36,6142 га, рілля, багаторічні насадження. Кадастровий номер: :09:000:2049.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1236368 (один мільйон двісті тридцять шість тисяч триста шістдесят вісім) гривень (пункт 5 Договору).

Пунктом восьмим визначено, що Договір укладено на 15 (п'ятнадцять) років з моменту укладання. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну договору 21.10.2030 року.

Плата за користування земельною ділянкою, право користування якою набуто на торгах, підлягає сплаті не пізніше трьох банківських днів з дня укладання договору оренди земельної ділянки.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5,94% нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 73440,26 грн. за рік (пункт 9 Договору).

21.10.2016 року ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, за клопотанням ОСОБА_3., наказом № 2-14203/15-16-ст припинено дію договору оренди землі укладеного 22.10.2015 року між ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_3 шляхом розірвання, за згодою сторін.

Пунктами другим та третім цього Наказу передбачено юридичному відділу ГУ підготувати угоду про припинення договору оренди, ОСОБА_3 вжити заходів щодо реєстрації факту припинення права користування оренди земельної ділянки кадастровий номер :09:000:2049.

27.01.2017 року до Немирівської ОДПІ надійшов лист від Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, додатком до якого був перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності на території Лукашівської сільської ради на 2017 рік, серед яких зазначено також ОСОБА_3 щодо земельної ділянки кадастровий номер :09:000:2049.

В зв'язку з чим, 30.05.2017 року ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 20256-17, яким ОСОБА_3 нарахована плату за землю в сумі 88128,31 грн.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позов.

Визначаючись щодо обґрунтованості позову суд виходив з наступних норм.

Стаття 67 Конституції України говорить, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю це обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136. п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Пунктами 1-3 статті 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно частини четвертої статті 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Частина перша статті 5 цього Закону говорить, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Стаття 13 цього закону визначає, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (Стаття 14).

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (частина перша ст. 34 Закону № 161).

Стаття 654 ЦК України визначає, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що обставиною, що обумовлює право особи на користування земельною ділянкою та обов'язок сплачувати за неї оренду плату є договір про оренду, відтак і припинення право користування та обов'язку по орендній платі виникає з моменту припинення строку дії договору оренди, або укладання договору про дострокове його припинення.

Тобто, в даній ситуації, за відсутності окремого договору про припинення договору оренди землі, наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про припинення дії договору оренди землі та пояснення Лукашівського сільського голови щодо невикористання ОСОБА_3 з 21.10.2016 року земельної ділянки, не є самостійними підставами, що звільняють позивача від обов'язку сплати орендної плати за землю.

Про відсутність додаткової угоди про розірвання договору оренди землі свідчать листи ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області на адресу позивача, № К-16937/0-2954/6-17 від 12.05.2017 року та № К-11389/0-6023/6-17 від 28.07.2017 року з пропозицією з'явитись до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області для підписання для її підписання.

Також, відповідно до актуальної станом на 12.03.2018 року Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, за критеріями пошуку: земельна ділянка кадастровий номер :09:000:2049 зазначено право оренди за ОСОБА_3

Враховуючи встановлені обставини та норми, що їх регулюють безпідставними є твердження позивача про відсутність об'єкту оподаткування.

Щодо твердження позивача про втручання відповідача в договірні відносини, стороною яких він не являється слід зазначити наступне.

Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що плата за землю є обов'язковим платежем, контроль за справлянням якого покладено на органи доходів та зборів, винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не є втручанням в договірні відносини позивача і ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, а нарахування орендної плати відбулось в розмірах визначених договором оренди в розмірі 5,94% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнту індексації 1,2 (73440,26 грн.*1,2=88128,31 грн).

З огляду на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки посилання позивача про протиправність оскаржуваного рішення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 20.04.2018 року.

Позивач: ОСОБА_3 (вул. Леніна, 14, с. Щітки, Вінницький район, Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович