Справа № 750/10754/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А НО В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Горяінова Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2018 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання рішення незаконним, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив суд визнати неправомірним рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 23.01.2017 року щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2; зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити з 01 квітня 2016 року виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі від 19.08.2015 року, та провести її виплату з врахуванням фактично виплачених сум з 01 квітня 2016 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (м.Чернігів проспект Миру 44, ) від 23.01.2017 року щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (м. Чернігів проспект Миру 44, ) поновити з 01 травня 2016 року виплату пенсії ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у розмірі та з врахуванням стажу, визначених згідно розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі від 19.08.2015 року, та провести її виплату з врахуванням фактично виплачених сум з 01 травня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 06.04.2015 року було призначено пенсію по 2 групі інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Призначення пенсії було проведено Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівському районі в розмірі 949 грн. В подальшому, згідно наданих довідок Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівському районі було проведено перерахунок пенсії та відповідно до розпорядження №158809 від 19.08.2015 року розмір пенсії ОСОБА_2 було встановлено в сумі 4440 грн. 77 коп. розрахунок пенсії було проведено виходячи з наступного стажу: список 1 - шахтарі - 7 років 17 днів, страховий стаж з 01.07.2000 року - 1 рік 2 місяці, загальний стаж (після 2004 року) - 1 рік 2 місяці, загальний стаж (повний) 19 років 7 місяців 2 дні (31.08.2015 року) стаж на підземних роботах (авто) 7 років 17 днів, стаж додатковий 8 років 10 місяців 15 днів.

Для перерахунку пенсії позивачем надано довідку від 27.03.2015 року №159, видану ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» м.Донецьк про заробітну плату за період з січня 1986 року по грудень 1991 року, довідку від 27.03.2015 року №159, видану ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» м.Донецьк про заробітну плату за період з січня 1992 року по червень 1994 року, довідку про перейменування ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», наказ «Шахтоуправління «Донбас» від 30.12.1994 року №1718 про проведення атестації робочих місць та перелік атестованих професій по Списку 31. Вказані документи були враховані Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівському районі при перерахунку і визначенні розміру пенсії.

20 травня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України м.Чернігова про зміну адреси в пенсійній справі.

З 01.05.2016 Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 в зв'язку зі зміною місця проживання. Згідно розпорядження Чернігівського об'єднаного УПФУ №827030 від 23.01.2017 року розмір пенсії ОСОБА_2 зменшився до 1247 грн.

При визначенні розміру пенсії відповідач виходив з наступного страхового стажу страховий стаж з 01.07.2000 року 1 рік 2 місяці, загальний стаж (після 2004) 1 рік 2 місяці, загальний стаж (повний) 12 років 7 місяців 2 дні (31.08.2015 року) стаж додатковий 8 років 10 місяців 15 днів. Тобто, відповідачем не враховано стаж, який вже визначався для обрахунку пенсії органом Пенсійного фонду України. Вказані дії призвели до суттєвого зменшення розміру пенсії позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також надани додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. (стаття 46 Конституції України).

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст.7 вказаного Закону загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що 20 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління із заявою про зміну адреси проживання в пенсійній справі І його справа у зв'язку з чим була переведена з УПФУ Чернігівського району до Чернігівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України.

Зазначене вище не заперечується відпвідачем у справі.

Таким чином, Управління підтверджує свої неправомірні дії щодо винесення розпорядження від 23.01.2017 року про зменшення розміру раніше нарахованої та виплачуваної пенсії відповідно до розпорядження №158809 від 19.08.2015 року у розмірі 4 440 грн.77 коп.

Щодо посилання апелянта на те, що не було враховано, що з 01 травня 2016 року пенсійна справа ОСОБА_2 була приведена у відповідність, тобто страховий стаж з 19 років 7 місяців 2 днів ( 31.08.2005 року) стаж на підземних роботах (авто) за Списком № 1 - 7 років 17 днів додатковий 8 років 10 місяців 15 днів було зменшено до 19 років З місяців 22 дні. , в тому числі стаж за Списком № 1 - 6 років 6 місяців 7 днів ( зараховано по 31.08 2005 року), таким чином розмір пенсії зменшився з 4 440 грн.77 коп. до 4 283 грн. 99 коп., колегія суддів зазначає наступне.

Так, ОСОБА_2 дане питання щодо загального зменшення розмір стажу та пенсії у даному випадку не ставив, а зазначав про зменшення його пенсії як інваліда та шахтаря до мінімуму з перерахованої та виплачуваної пенсії з 01 травня 2016 у розмірі 4283грн. 99 коп. до 1247 грн. за розпорядженням № 827030 від 23.01.2017 року.

Щодо посилання апелянта на те, що листи Управління носять роз'яснювальний довідковий характер, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у даних листах № 368/02/К-7 від 24.03.2017 та № 1108/02/Х-7 від 06.09.2017 року Управління зазначає, що «Одночасно повідомляємо, що в разі незгоди з прийнятим управлінням рішенням ,згідно ст.17 Закону України «Про звернення громадян» Ви маєте право оскаржити прийняте управлінням рішення до органу чи посадової особи вищого рівня або в судовому порядку».

Колегія суддів зазначає, що надсилаючи листи апелянту з вимогою самостійно скасувати раніше видане розпорядження № 827030 від 23.01.2017 року щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 з'ясував, що його пенсію перерахували не тільки по стажу, а й неврахована заробітна плату , яку отримував ОСОБА_2 та з якої сплачував страхові внески.

Оскільки ОСОБА_2 було відмовлено у скасування розпорядженням № 827030 від 23.01.2017 року. Він скористався своїм правом вирішити спірне питання , щодо законності зменшення розміру пенсії в судовому порядку.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що зазначені листи не можуть носити рекомендований характер.

Окрім вища зазаченого, колегія судів звертає увагу на те, що довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи, що стало підставою для перерахунку позивачу призначеної раніше пенсії, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

Та вказує, що позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» .

Колегія суддів звертає увагу на правову позиці Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ за № К/800/40969/13 від 13 березня 2014 року та №К/800/27262/13 від 19 червня 2014 року зазначив, що «відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.».

Щодо посилання апелянта на те, що, позивач надав атестацію робочого місця неналежної форми, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що неможливість підтвердити проведення атестації робочого місця або взагалі її не проведення, не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім того, призначення пільгової пенсії позивачу як працівнику, зайнятому на підземних гірничих роботах, можливо і за ст. 14 Закону, яка не вимагає обов'язкового проведення атестації робочого місця.

Частина 2 цієї статті щодо зменшення загального пенсійного віку для чоловіків є аналогічною до ч.3 ст.13 Закону.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме визнати неправомірним рішення Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 23.01.2017 року щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2; зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити з 01 травня 2016 року виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі та з врахуванням стажу, визначених згідно розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі від 19.08.2015 року, та провести її виплату з врахуванням фактично виплачених сум з 01 травня 2016 року.

Щодо вимог позивача за період з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

В задоволенні позовних вимог за період з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року відмовити, оскільки з заявою про переведення пенсії у зв'язку зі зміною місця проживання позивач звернувся в травні 2016 року.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 24 квітня 2018 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб