Справа № 816/507/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/507/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Касумова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2018 року ОСОБА_3 /надалі - позивач; ОСОБА_3./ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області /надалі - відповідач; ГУ Держгеокадастру у Полтавській області/ про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, яке зазначене в листі від 26.01.2018 №611/0/26-18, про відмову у наданні дозволу ОСОБА_3, як учаснику бойових дій, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту та зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 03.01.2018 про надання дозволу ОСОБА_3, як учаснику бойових дій, на розробку проекту землеустрою з відведення вказаної земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.01.2018 №611/0/26-18 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту. Відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач обґрунтовує тим, що земельна ділянка перебуває у колективній власності, проте, чинне законодавство України не передбачає існування колективної форми власності. Вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, діяв всупереч наданим Земельним кодексом України повноваженням, а спірне рішення є протиправним, безпідставним, що є підставою для його скасування.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено підготовче судове засідання.

02 березня 2018 року до суду від ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 26-31/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю, посилаючись на те, що земельна ділянка щодо якої позивачем було подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відноситься до земель колективної власності відповідно до Державного акту на право колективної власності серії ПЛ-22 від 29.12.1995, виданого КПС "Лан", зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 22, а Головне управління не наділене повноваженнями щодо розпорядження землями колективної власності. Також посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413, якою затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

07 березня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 43-48/, у якій позивачем зазначено, що процес розпаювання земель колишніх колгоспів відбувався ще у 2000-2002 роках, а тому Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ-1 від 03.01.1995 не може вважатися належним доказом права колективної власності на запитувану земельну ділянку. Вказаний Державний акт не містить будь-якої прив'язки до системи координат і без проведення землевпорядних робіт встановити місцезнаходження, чіткі межі земельної ділянки неможливо. Вважає, що постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" від 07 червня 2017 року № 413 суперечить вимогам Конституції України та Земельного кодексу України, позаяк установлює для громадян України, які мають право на отримання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації, додаткові та законодавчо не передбачені обмеження на шляху реалізації цього права. Наголошує, що зазначена у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області підстава для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не відноситься ні до однієї з підстав, визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, а тому така відмова має кваліфікуватися як протиправна, а спірне рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року витребувано докази /а.с. 55-57/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 83-85/.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою (вхідний номер К-25/0/25-18 від 03 січня 2018 року) про надання ОСОБА_3, як учаснику бойових дій, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту /а.с. 34/.

До вказаної заяви позивачем додано: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 35/, копію паспорту та копію ідентифікаційного коду.

Листом від 26 січня 2018 року № 611/0/26-18 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Решетилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту.

В обґрунтування відмови у листі від 26 січня 2018 року № 611/0/26-18 відповідач посилається на те, що за інформацією відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, відноситься до земель колективної власності. Враховуючи вищевикладене зазначає, що Головне управління не має правових підстав для задоволення клопотання позивача /а.с. 36/.

Позивач не погодився з відмовою ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявою (вхідний номер К-25/0/25-18 від 03 січня 2018 року) про надання ОСОБА_3, як учаснику бойових дій, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту /а.с. 34/.

У заяві позивачем зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До вказаної заяви позивачем додано: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 35/, копію паспорту та копію ідентифікаційного коду.

Листом від 26 січня 2018 року № 611/0/26-18 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Решетилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту та в обґрунтування такої відмови зазначено, що за інформацією відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, відноситься до земель колективної власності /а.с. 36/.

Так, у листі відділу у Решетилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про надання інформації" без номера та дати, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 37/, вказано, що відповідно до умовних позначень картографічного матеріалу до "Проекту роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства "Лан" Решетилівського району Полтавської області запитувана земельна ділянка зазначена як землі колективної власності.

Також відповідачем надано до суду копію Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ-22, виданого 29 грудня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству "Лан" (Лиман Перший) Решетилівською районною Радою народних депутатів Решетилівського району Полтавської області у тому, що вказаному власнику передається у колективну власність 32014 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення колективного сільського господарства відповідно до рішення Решетилівської районної Ради народних депутатів від 29 грудня 1995 року /а.с. 32-33/.

Листом Головного управління статистики у Полтавській області від 16.03.2018 № 03.3-19/170з /а.с. 65/, суд повідомлено, що в ЗКПО значився суб'єкт (іден. код 03769876) з назвою:

- з 1977 по 1989 роки - Колхоз "Память Ленина" Решетиловский р-н;

- з 1990 по 1992 роки - Колхоз "Память Ленина" Решетиловского РАПО Решетиловский р-н, с. Лиман Первый;

- з 1993 року - Коллективное сельскохозяйственное предприятие "Лан" Решетиловского районного управления сельского хозяйства.

До ДРЗОУ суб'єкт (іден. код 03769876) був включений з назвою Колективне сільськогосподарське підприємство "Лан" Решетилівського управління сільського господарства. З цією ж назвою суб'єкт був включений до ЄДРПОУ в 1996 році.

З 17.02.2000 в ЄДРПОУ за іден. кодом 03769876 значився суб'єкт з назвою Приватна агрофірма "Лан".

До 27.10.2010 в ЄДРПОУ значився суб'єкт з такими класифікаційними даними:

- назва - Приватна агрофірма "Лан" (іден. код 03769876);

- місцезнаходження - Полтавська обл., Решетилівський р-н, с. Лиман Перший;

- організаційно-правова форма господарювання - 120 Приватне підприємство (за Класифікатором організаційно-правових форм господарювання);

- територіальна належність - (за Класифікатором об'єктів адміністративно-територіального устрою України);

- види економічної діяльності (за КВЕД-2005): 01.11.0 Вирощування зернових та технічних культур; 01.21.0 Розведення великої рогатої худоби; 01.23.0 Розведення свиней; 52.11.0 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту; 52.62.0 Роздрібна торгівля з лотків та на ринках.

Щодо форми власності повідомлено, що у зв'язку з вилученням з частини другої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомостей про форму власності юридичної особи, Держспоживстандарт України наказом від 26.02.2007 № 40 "Про затвердження національних стандартів, змін до національних стандартів, змін до державних класифікаторів України, скасування нормативних документів та державного класифікатора України" скасував з 01.04.2007 Державний класифікатор України Класифікація форм власності (ДК 001:2004). Тому в ЄДРПОУ з 01.04.2007 у відомостях щодо суб'єктів форма власності не зазначається. Згідно з пунктом 12 Положення підставою для внесення до ЄДРПОУ або виключення з нього даних щодо суб'єктів, а також внесення змін до ЄДРПОУ є надходження від державного реєстратора до органу державної статистики інформації про вчинення реєстраційних дій. Відповідно до відомостей, наданих органу державної статистики державним реєстратором Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області, Приватну агрофірму "Лан" (іден. код 03769876) 27.10.2010 було вилучено з бази даних ЄДРПОУ.

Станом на 16 березня 2018 року з ЄДРПОУ вилучено: ПРИВАТНА АГРОФІРМА "ЛАН" (ідентифікаційний код - 03769876; правовий статус суб'єкта - юридична особа; 38443, ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ, РЕШЕТИЛІВСЬКИЙ РАЙОН, С. ЛИМАН ПЕРШИЙ)

Дані про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи:

Місце проведення державної реєстрації припинення - РЕШЕТИЛІВСЬКА РАЙОННА ДЕРЖАВНА АДМІНІСТРАЦІЯ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ.

Дата державної реєстрації припинення - 26.10.2010

Причина ліквідації - у зв'язку з визнанням її банкрутом.

№ запису - 5000268.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.03.2018 також підтверджено, що 26.10.2010 здійснена державна реєстрація припинення юридичної особи ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПРИВАТНА АГРОФІРМА "ЛАН" у зв'язку з визнанням її банкрутом /а.с. 71-74/.

Відомості про юридичних осіб - правонаступників щодо ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПРИВАТНА АГРОФІРМА "ЛАН" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні /а.с. 72/.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням реєстраційної справи є Решетилівська районна державна адміністрація Полтавської області /а.с. 72/.

Решетилівська районна державна адміністрація Полтавської області листом від 28.03.2018 вих. № 01-55/683 повідомила суд про відсутність запитуваних документів як в архівному відділі райдержадміністрації, так і у відділі надання реєстраційних послуг Решетилівської райдержадміністрації, куди ліквідаторами здаються відповідні документи у разі ліквідації юридичної особи /а.с. 88/. Разом із вказаним листом до суду надіслано детальну інформацію про юридичну особу ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРИВАТНА АГРОФІРМА "ЛАН", за змістом якої ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРИВАТНА АГРОФІРМА "ЛАН" припинено 26.10.2010 /а.с. 89-90/.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Таким чином, у зв'язку з припиненням 26.10.2010 ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПРИВАТНА АГРОФІРМА "ЛАН", яке було правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства "Лан", та з огляду відсутність у ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПРИВАТНА АГРОФІРМА "ЛАН" правонаступників, право власності на землю ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПРИВАТНА АГРОФІРМА "ЛАН", яке було правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства "Лан", припинено 26.10.2010.

За таких обставин доводи відповідача про те, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, відноситься до земель колективної власності - є помилковими, а тому не беруться до уваги судом.

Стосовно доводів відповідача про правомірність оскаржуваного рішення з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413, якою затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У рішенні, оформленому листом від 26 січня 2018 року № 611/0/26-18, про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Решетилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту відповідач не посилався постанову Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413, якою затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 07 червня 2017 року "Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" - це алгоритм дій уряду в майбутньому у цій сфері, а тому вона не містить правових норм для врегулювання цих відносин. Більш того, в ній прямо зазначено, що "для реалізації Стратегії необхідно розробити проекти нормативно-правових актів".

Суд погоджується з твердженнями відповідача, що Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження, разом з тим, зазначає, що постанова від 07 червня 2017 року № 413 не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та не прийнята відповідно до певного закону чи на виконання такого закону, яким регулюються вимоги щодо обмеження розташування земельних ділянок, а лише затверджує стратегію (план діяльності на певний період) удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Слід також зазначити, що за приписами статті 6 Земельного кодексу України до повноважень Верховної Ради України в галузі земельних відносин належить прийняття законів у галузі регулювання земельних відносин.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413, якою затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 26 січня 2018 року № 611/0/26-18, про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Решетилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та не містить підстав, передбачених частиною сьомою статті 118Земельного кодексу України, тобто не ґрунтується на вимогах закону, а тому є протиправним.

Тому суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 39767930), оформлене листом від 26 січня 2018 року № 611/0/26-18, про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Решетилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 39767930) повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 39623; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) (вхідний номер К-25/0/25-18 від 03 січня 2018 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту з урахуванням висновків суду.

Таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 39623; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 39767930) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 39767930), оформлене листом від 26 січня 2018 року № 611/0/26-18, про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Решетилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 39767930) повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 39623; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) (вхідний номер К-25/0/25-18 від 03 січня 2018 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населеного пункту з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 19 квітня 2018 року.

Суддя С.С. Сич