Справа № 809/697/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"23" квітня 2018 р. справа № 809/697/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., перевіривши матеріали позовної заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ-75" до Яремчанської міської ради про визнання протиправними та скасування пунктів 1.31 та 10 рішення ХХІ сесії сьомого скликання Яремчанської міської ради від 01.03.2018 за №316-21/2018, -

В С Т А Н О В И В:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ-75" 18.04.2018 (надалі по тексту також - позивач, ОСББ "ОСББ-75") звернулося в суд з позовною заявою до Яремчанської міської ради (надалі по тексту також - відповідач, міська рада) про визнання протиправними та скасування пунктів 1.31 та 10 рішення ХХІ сесії сьомого скликання Яремчанської міської ради від 01.03.2018 за №316-21/2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно прийнято рішення ХХІ сесії сьомого скликання Яремчанської міської ради від 01.03.2018 за №316-21/2018, пунктами 1.31 та 10 якого надано дозвіл ОСББ-75 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,5700 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та надано дозвіл Яремчанській міській раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки по вул. Свободи, 214, орієнтовною площею 0,2400 га із цільовим призначенням: землі громадської забудови, чим порушено вимоги статті 40 Конституції України, а також статей 42, 92, 122, 123 Земельного кодексу України, з огляду на такі обставини.

Рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради народних депутатів від 26.05.1982 за №118 виділено земельну ділянку площею 1,17 га під будівництво групи житлових будинків в м. Яремче по вул. Леніна, 214 (на даний час - вул. Свободи, 214).

Рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради народних депутатів від 30.09.1986 за №134 затверджено акт державної комісії про прийом в експлуатацію багатоквартирного будинку по вул. Леніна, 214 (на даний час - вул. Свободи, 214), в м. Яремче.

Згідно із Генеральним планом забудови м. Яремче земельна ділянка є прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку по вул. Свободи, 214 в м. Яремче.

Відповідно до Генерального плану забудови 75-квартирного будинку в м. Яремче по вул. Свободи, 214 для обслуговування будинку відведено благоустроєну ділянку площею 7 350 м 2.

Генеральним планом м. Яремче, Генеральним планом забудови 75-квартирного будинку, а також листом виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 05.01.2004 за №Г-1245, на переконання позивача, підтверджується факт належності вказаної земельної ділянки до прибудинкової території 75-квартирного будинку по вул. Свободи, 214 в м. Яремче.

Вважаючи земельної ділянки, орієнтовною площею 0,7777 га, прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку, необхідної для виключних потреб співвласників квартир, позивач 15.12.2017 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення на земельну ділянку вказаної площі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Свободи, 214 в м. Яремче.

За результатами розгляду заяви позивача міська рада пунктом 1.31 рішення від 01.03.2018 задовольнила клопотання частково, зокрема, надала відповідний дозвіл лише на земельну ділянку орієнтованою площею 0,5700 га. На решту частини земельної ділянки площею 0,2400 га, більша частина якої (0,2000 га) як вважає позивач належить до прибудинкової території ОСББ "ОСББ-75", пунктом 10 того ж рішення міської ради надано дозвіл відповідачу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо її інвентаризації із цільовим призначенням - землі громадської забудови.

Таким чином, на переконання позивача, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення в частині пунктів 1.31 та 10, з прибудинкової території багатоквартирного будинку по вул. Свободи, 214 в м. Яремче протиправно вилучається 0,2000 га, що в свою чергу має безпосереднім наслідком порушення прав співвласників на забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб, а також обслуговування належних до 75-квартирного будинку споруд та будівель.

Позивач, правовідносини, з приводу яких виник спір вважає публічно-правовими та такими, що належать до юрисдикції адміністративного суду, відтак, для захисту своїх прав та інтересів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ-75" звернулося із позовною заявою в Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Вказану позицію суд вважає помилковою, а даний спір таким, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на таке.

Відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (надалі по тексту також - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №№29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії", заява №7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із пунктами 1 та 2 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Статтею 19 КАС України визначено перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, згідно із пунктом 1 частини 1 вказаної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 вказаного Кодексу).

Так, участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати у зв'язку з чим виник спір та на захист яких прав особа звернулася до суду.

Наведена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 по справі №809/1946/15.

Правовий статус сільських, селищних, міських рад визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 за №280/97-ВР (надалі по тексту також - Закон №316-21/2018).

Зі змісту статті 10 зазначеного Закону слідує, що ради є органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси відповідних територіальних громад та здійснюють повноваження, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, виконавчі органи місцевого самоврядування (виконавчі комітети, відділи, управління, тощо) діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно із частинами 3 та 5 статті 16 Закону №316-21/2018, матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР, передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Повноваження міських рад у галузі земельних правовідносин передбачені частиною 1 статті 12 Земельного кодексу України.

Правовий статус об'єднання співвласників багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 за №2866-III.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно із приписами частини 4 статті 4 вказаного Закону, основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

А також, статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14.05.2015 за №417-VIII встановлено, що до спільного майна багатоквартирного будинку належать, серед іншого, й права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору у даній справі є захист права користування і володіння земельною ділянкою як прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку належної площі, порушеного відповідачем, а доведення позивачем неправомірності дій відповідача стосовно прийняття оскаржуваного рішення в частині пунктів 1.31 та 10 є спором про доведення права на таке майно (землю). Невмотивованість пункту 1.31 та протиправність пункту 10 рішення міської ради від 01.03.2018 за №316-21/2018 позивач обґрунтовує саме власним правом на користування і володіння земельною ділянкою площею 0,7777 га, а не її меншою частиною 0,5400 га. Зважаючи на те, що позивач в своїй позовній заяві заявляє право на майно, яке як вважає останній частково порушено, то фактично існує спір про право цивільне.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення №316-21/2018 в окремих його частинах не є публічно-правовими, оскільки предметом такого спору є захист права володіння, користування земельною ділянкою, тобто, має місце спір приватно-правового характеру, що в свою чергу виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Натомість, суд зазначає, що згідно із пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Отже, враховуючи те, що ознаки даного приватно-правового спору притаманні цивільним правовідносинам, з урахуванням суб'єктного складу, справа за позовною заявою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ-75" до Яремчанської міської ради про визнання протиправними та скасування пунктів 1.31 та 10 рішення ХХІ сесії сьомого скликання Яремчанської міської ради від 01.03.2018 за №316-21/2018 підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі у випадку, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 170, 243, 248, 256, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ-75" у відкритті провадження в адміністративній справі №809/697/18 за позовною заявою до Яремчанської міської ради про визнання протиправними та скасування пунктів 1.31 та 10 рішення ХХІ сесії сьомого скликання Яремчанської міської ради від 01.03.2018 за №316-21/2018.

Роз'яснити Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ-75", що даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.