Справа № 800/252/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУД
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2018
м. Київ

№ П/9901/222/18

№ 800/252/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Гімона М.М., Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

секретар судового засідання - Іванова Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

15.06.2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2017р. №66/вс-17, зобов'язання відповідача поновити і дозволити йому, як кандидату, продовжити участь у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в межах проходження конкурсу на посаду судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду стосовно нього проводилось кваліфікаційне оцінювання, за наслідками якого його визнано таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя внаслідок невідповідності критеріям професійної етики та доброчесності, про що прийнято оскаржуване рішення.

Позивач не погоджується з таким рішенням ВККС, вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що відповідно до частини третьої статті 88 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII) підлягає скасуванню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що співбесіда із ним проведена на підставі висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність його критеріям доброчесності та професійної етики, який в подальшому Громадською радою доброчесності скасовано, а відомості, викладені у висновку відносно позивача, вирішено вважати інформацією, проте відповідачем порушене право позивача відновлено не було.

Крім того, посилається на те, що з його боку мало місце не приховування рухомого та нерухомого майна, а помилка при заповненні декларації, а тому висновки відповідача щодо невідповідності його критеріям професійної етики та доброчесності вважає також помилковими.

Крім того, посилається на те, що відповідачем порушено принцип рівності перез законом, оскільки щодо інших кандидатів при схожих обставинах не було прийнято негативного висновку, рішення щодо нього прийняте неуповноваженим складом Комісії - колегією в складі трьох членів Комісії, що не передбачено Законом, а також на те, що його було позбавлено права ознайомитися з матеріалами досьє кандидата на посаду судді у складі Верховного Суду.

Представник Вищої кваліфікаційної комісії суддів України позов не визнала з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву.

Свою позицію Комісія мотивує тим, що приймаючи оскаржуване рішення, Вища кваліфікаційна комісія суддів України діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято повноважним складом Комісії відповідно до вимог Положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, затв. рішенням від 02.11.2016р. №141/зп-16. Поряд з тим, позивачем не зазначено з посиланням на норми закону, які саме обов'язки не виконала Комісія та які права позивача, як кандидата на посаду, було нею порушено.

Крім того, посилається на ненадання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених частиною 3 статті 88 Закону №1402-VIII підстав для оскарження та скасування рішення Комісії.

Також відповідач посилається на те, що Комісією під час проведення співбесіди виявлено відсутність у позивача прагнення демонстрування бездоганної поведінки, несприйняття ним повною мірою фундаментальних принципів доброчесності, а також необізнаність кандидата про свої майнові інтереси, в тому числі майнові інтереси подружжя та антикорупційні обов'язки.

Що стосується скасування Громадською радою доброчесності негативного висновку щодо позивача, то вказані обставини, як вважає відповідач, не спростовують інформації, наданої Національним антикорупційним бюро Україниї та яка була досліджена Комісією, а також інформації, яка містилась у досьє кандидата.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

В ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія) від 07.11.2016р. №145/зп-16 оголошено конкурс на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду.

01.12.2016р. позивач звернувся до Комісії із заявою про проведення щодо нього кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на посаду судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за спеціальною процедурою призначення.

Рішенням Комісії від 05.12.2016р. №19/вс-16 позивача допущено до участі у конкурсі.

Рішенням Комісії від 11.01.2017р. №2/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання 653 кандидатів, допущених до участі у конкурсі на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду, в тому числі позивача.

Рішенням Комісії від 06.02.2017р. позивача допущено до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на зайняття посади судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

У першому етапі кваліфікаційного оцінювання за загальним результатом іспиту позивач отримав 151,75 балів (71,25 балів - тестування; 80,5 балів - практичне завдання) при 130 мінімально допустимих та у зв'язку із успішним проходженням першого етапу рішенням Комісії від 06.02.2017р. був допущений до другого етапу кваліфікаційного оцінювання - дослідження досьє та проведення співбесіди.

Громадською радою доброчесності до Комісії надано висновок, затверджений 18.04.2017р., про невідповідність позивача, як кандидата на посаду судді Верховного Суду критеріям доброчесності та професійної етики.

Підставами для прийняття такого негативного висновку стало недостовірність відомостей, пов'язаних з декларуванням позивачем його майнових прав та обов'язків.

Рішенням Комісії у складі її членів ОСОБА_3 (головуючого), ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 26.04.2017р. №66/вс-17 за результатами проведення співбесіди та дослідження досьє кандидата позивача визнано таким, що не підтвердив здатність здійснювати правосуддя у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.

Підставою для прийняття такого рішення стало не підтвердження відповідності кандидата високим стандартам професійної етики та доброчесності, у зв'язку з чим за критеріями "Професійна етика" та "Доброчесність" кандидата оцінено у 0 балів.

Зокрема, під час вивчення матеріалів досьє та проведення співбесіди з позивачем Комісією встановлено, що у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012 - 2015 роки кандидатом не відображено відомостей щодо належних йому та його дружині ОСОБА_6 прав на користування автомобілем Nissan Qashqai та житловими приміщеннями, в яких позивач на той час мешкав.

Крім того, у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 - 2016 роки кандидатом не вказано про наявність у його дружини права власності на легковий автомобіль ВАЗ, який зі слів кандидата вона відчужила у 2010 році шляхом оформлення генеральної довіреності.

Комісією також встановлено не внесення позивачем, як суб'єктом декларування, у деклараціях відомостей про існування двох довіреностей на автомобіль Mercedes-Benz E220, виданих громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ім'я кандидата, його дружини та батька (строк довіреності з 2010 по 2013 рік та з 2015 по 2025 роки) та довіреності на автомобіль Mercedes-Benz E220 2000 року випуску, виданої батьком кандидата на ім'я позивача і його дружини (строк дії довіреності з 2010 по 2020 роки).

Комісією також надано оцінку того, що кандидат не зміг пояснити під час співбесіди мети його частих, короткотривалих, поїздок у період з 2012 по 2016 роки до Румунії, Молдови, Білорусії та Польщі, які здебільшого складали декілька годин та припадали на вечірній і нічний час.

В подальшому, рішенням Громадської ради доброчесності від 05.05.2017р. висновок щодо позивача скасовано, а зазначені у ньому відомості надано як інформацію відповідно до пункту 2 частини 6 статті 87 Закону №1402-VIII.

29.04.2017р. та 22.05.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявами про надання копії рішення, ознайомлення з матеріалами досьє та проведення повторної співбесіди у зв?язку із скасуванням висновку Громадської ради доброчесності.

Листом від 31.05.2017р. відповідач направив позивачу копію рішення та повідомив дні, у які позивач може ознайомитись з досьє судді та кандидата на посаду судді.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 9 статті 79 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. №1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів суддів Верховного Суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання.

Згідно частини 1 статті 85 цього Закону кваліфікаційне оцінювання включає етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 81 цього Закону за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді Верховного Суду Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності такого кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає його рейтинг для участі у конкурсі.

Частиною 1 статті 88 цього Закону встановлено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 83 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Згідно пункту 1 Глави 6 Розділу ІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затв. рішенням ВККС від 03.11.2016р. №143/зп-16, встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

Абзацом 3 пункту 20 Глави 6 Розділу ІІІ цього Положення встановлено, що під час співбесіди обов'язковому обговоренню із суддею (кандидатом) підлягають дані щодо його відповідності критеріям професійної етики та доброчесності.

Згідно пункту 4 Глави 6 Розділу ІІ Положення Рішення про підтвердження здатності здійснювати правосуддя суддею (кандидатом на посаду судді) у відповідному суді ухвалюється у випадку отримання ним мінімально допустимих і більших балів за результатами іспиту, а також бала, більшого за 0, за результатами оцінювання критеріїв особистої компетентності, соціальної компетентності професійної етики та доброчесності.

За змістом пунктів 5.2 та 5.3 Глави 6 Розділу ІІ цього Положення критерії професійної етики та доброчесності за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) їх вимогам оцінюється у 0 балів.

В ході розгляду справи встановлено, що оскаржуване рішення відповідача прийняте Комісією в складі відповідної колегії за результатами проведеної з позивачем співбесіди, дослідження матеріалів досьє, в т.ч. висновку Громадської ради доброчесності.

Здійснення Комісією оцінки та аналізу повноти декларування кандидатом на посаду судді Верховного Суду речових прав на майно за вказаний пероід часу запроваджено виключно з метою визначення компетентним органом доброчесності кандидатів в межах встановленої законом спеціальної процедури призначення на посаду судді Верховного Суду та конкурсу особи, яка підтвердила здатність здійснювати правосуддя у цьому суді за результатами кваліфікаційного оцінювання.

З огляду на це, в межах оцінки відповідності кандидата на посаду судді Верховного Суду на відповідність критеріям професійної етики та доброчесності перевірці підлягають, у тому числі, відомості, наведені кандидатом у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на те, що з його боку не мало місце приховування майна, а була допущена помилка при заповненні декларації є безпідставним і не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки обставини, якими Комісія обгрунтовувала своє рішення дійсно мали місце і позивачем існування таких обставин не заперечується, а оцінка таких обставин є виключною компетенцією Комісії, яка здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням і не може зазнавати втручання шляхом перевірки такої оцінки в результаті судового оскарження прийнятого рішення за умови дотримання передбачених законом процедур та гарантій.

Крім того, така оцінка здійснена в рамках спеціальних процедур, пов?язаних з проведенням конкурсу на зайняття вакантних посад суддів Верховного Суду, висновки Комісії стосуються виключно проведення таких процедур, мають значення лише для цілей проведення конкурсу і не впливають на професійну діяльність позивача.

Посилання позивача в цій частині на те, що в подальшому висновок Громадської ради доброчесності було нею скасовано і надано інформацію про кандидата також не може бути доказом протиправності рішення відповідача, оскільки такий висновок підлягає дослідженню та оцінці в сукупності з іншою інформацією, яка міститься в досьє кандидата на посаду судді, і не є для Комісії єдиним джерелом інформації про кандидата.

До того ж, відомості, викладені у висновку та інформації щодо позивача за своїм змістом та обсягом співпадали, однак були по іншому кваліфіковані Громадською радою доброчесності з врахуванням пояснень позивача.

Посилання позивача в цій частині на протиправну на його думку бездіяльність відповідача щодо непроведення з ним після скасування висновку Громадської ради доброчесності повторної співбесіди також є безпідставним, оскільки чинним законодавством проведення повторної співбесіди, в т.ч. з наведених позивачем підстав, в межах проведення конкурсу не передбачено, така бездіяльність відповідача позивачем не оскаржувалась і не є предметом даного позову.

Посилання позивача на те, що до проведення співбесіди йому не надали можливість ознайомитись з його досьє та висновком Громадської ради доброчесності, який міститься в матеріалах досьє, також не може бути підставою для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення, оскільки судом встановлено, що із заявою про ознайомлення з досьє позивач звернувся лише в день проведення співбесіди о 08:30 год., а саму співбесіду було призначено на 09:00 год. При цьому інформація НАБ України щодо кандидатів на посаду суддів Верховного Суду, якою серед іншого керувалась Комісія, була надіслана на її адресу ще 23.01.2017р., однак позивач правом на ознайомлення з нею у визначені строки не скористався.

Також є безпідставним посилання позивача в обгрунтування позовних вимог на те, що оскаржуване рішення прийняте неповноважним складом Комісії, оскільки відповідно до частин 3 та 4 статті 94 Закону №1402-VIII організаційними формами діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України є засідання у складі колегій, палат або у пленарному складі Комісії - залежно від питань, визначених цим Законом та Регламентом Комісії. Колегія Вищої кваліфікаційної комісії суддів України формується не менше ніж з трьох членів Комісії.

В свою чергу пунктом 3 Положення про порядок та методолію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (затв. рішенням Комісії від 03.11.2016 № 143/зп-16) передбачено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією у складі, визначеному рішенням Комісії.

Рішенням Комісії від 05.04.2017р. №29/зп-1 визначено склад колегії Комісії для проведення другого етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє та співбесіда" кандидатів на посаду суддів касаційного господарського суду в складі трьох членів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до частини першої статті 88 Закону №1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Якщо Громадська рада доброчесності у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то Вища кваліфікаційна комісія суддів України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

Таким чином, проведення пленарного засідання Комісії передбачене лише для підтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному судді при наявності негативного висновку Громадської ради доброчесності.

Натомість рішення про непідтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному судді ухвалюється колегією Комісії у складі, визначеному рішенням Комісії для відповідного кваліфікаційного оцінювання, незалежно від наявності чи відсутності висновку Громадської ради доброчесності.

Також безпідставним є посилання позивача на те, що за схожих обставин відповідач щодо інших кандидатів в рамках конкурсу приймав інші рішення, оскільки відомості про інших кандидатів на посаду судді Верховного Суду, а також їх оцінка Комісією носять індивідуальний характер і не є предметом цього спору.

Крім того, оцінка судді у ззовні схожих ситуаціях не обмежується лише і виключно об'єктивними критеріями, а передбачає достатньо широкий розсуд членів Комісії, який до того ж грунтується на сукупності відомостей про кандидата, які різняться у кожному випадку як змістом так і обсягом.

Відтак те, що Комісія ухвалювала різні рішення щодо суддів, які отримали негативний висновок Громадської ради доброчесності або інформацію, саме по собі не свідчить про протиправність дій відповідача, недотримання ним принципу пропорційності, дискримінацію чи свавілля.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відповідача відсутні, в зв?язку з чим позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення та похідні вимоги про зобов'язання вчинити дії щодо поновлення в конкурсі задоволеню не підлягають.

Керуючись статтями 22, 242 - 246, 250, 266 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України,

в и р і ш и в :

В задoвoленні адміністративнoгo позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмoвити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

М.М. Гімон

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук