Справа № 308/8995/17
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8995/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконувача обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про визнання дій протиправними , скасування постанови № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до виконувача обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про визнання дій протиправними , скасування постанови № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року, винесеною виконувачем обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 гривень. Вважаючи вказану постанову необгрунтованою, безпідставною та неправомірною, вказує на те, що 10.06.2017 року біля 17 год. 55 хв. у пункті пропуску Вилок під час митного оформлення транспортного засобу марки VW PASSAT, реєстраційний номерний знак Чеської республіки 4J60866, державним інспектором митного поста ОСОБА_3 було повідомлено позивачу ОСОБА_1 про відсутність інформації про ввезення за межі митної території України легкового автомобіля марки AUDI A6, реєстраційний номерний знак Словацької Республіки TN858ET. Позивач повідомив інспектора митниці про перебування автомобіля на ремонті, що унеможливило його виїзд. Позивач вказує на те, що не зважаючи на його пояснення, державним інспектором Киретів І.В. був складений протокол про порушення митних правил № 1484/30500/17 від 10.06.2017 року відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу комерційного призначення більше ніж на десять діб та як наслідок виконувачем обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 була винесена постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 гривень.

Позивач з винесенням постанови не згоден, вважає постанову № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року такою, що винесена із порушенням чинного законодавства та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а отже відсутні були підстави для складання протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови. Позивач зазначає, що протокол про порушення митних правил запроваджений з порушеннями норм законодавства, зокрема, при складанні протоколу не забезпечено свідків; не ознайомлено його з правами; не роз'яснено право мати захисника. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та немає ознак порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 МК України . Окрім того, вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки посадовою особою при винесенні постанови не враховано, що транспортний засіб не вивезений за межі митної території України у строк встановлений ст.95 МК України, у зв'язку із перебуванням на ремонті , що підтверджується довідкою . У зв'язку з наведеним вище, він не мав змоги перетнути кордон України через обставини, що не залежали від його волі. При винесенні даної постанови ці факти не були враховані, а справа розглянута у його відсутності , про розгляд справи про порушення митних правил повідомлений не був. Оскільки копію постанови № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року отримав 06.09.2017 року , яка надійшла йому поштовим листом, просить суд поновити йому строк для звернення до суду. З посиланням на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги та поновити строк для оскарження постанови в справі порушення митних правил № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявився, представник позивача подав до суду заяву від 20.04.2018 року про розгляд справи без участі сторони позивача та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Водночас у п.1 заяви від 20.04.2018 року ,яка надійшла на електронну адресу суду просить суд закрити провадження у адміністративній справі № 308/8995/17.

В судове засідання представник відповідача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі , постанову Закарпатської митниці ДФС підтримує, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

08.11.2017 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про надання для ознайомлення матеріалів справи, надіслання копії заперечення на позвну заяву та відкладення розгляду справи;

08.11.2017 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи;

10.11.2017 року на адресу суду від позивача та його представника надійшли аналогічні клопотання від 08.11.2017 року засобами поштового зв'язку.

13.11.2017 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про надсилання на поштову адресу представника процессуальних документів;

19.01.2018 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до справи письмових доазів та закриття провадження у справі № 308/8995/17;

23.01.2018 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи;

29.01.2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову;

20.04.2018 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення розгялду справи без участі сторони позивача, долучення до справи письмових доказів та закриття провадження у справі № 308/8995/17;

20.04.2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 16.03.2016 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Вилок» легковий автомобіль марки "AUDI A6, реєстраційний номерний знак Словацької Республіки TN858ET в митному режимі "Транзит". ОСОБА_1 зобовязався вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 22.03.2016 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 27.03.2016 року при вивезенні його за межі території України через пункт пропуску іншої митниці.

Як встановлено судом, під час проведення 10.06.2017 року аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних Інспектор та ЄАІС ДМСУ встановлено, що станом на 10.06.2017 року автомобіль марки "AUDI A6, реєстраційний номерний знак Словацької Республіки TN858ET вивезеним за межі митної території України не значився.

За вказаних обставин державним інспектором митного поста Вилок Закарпатської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 було запроваджено протокол № 1484/30500/17 від 10.06.2017 року про порушення митних правил за ознаками ч.3 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб .

Судом встановлено, що постановою № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року , винесеною виконувачем обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 за наслідками розгляду протоколу № 1484/30500/17 про порушення митних правил від 10.06.2017 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 ,00 гривень, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб .

Стверджуючи, що вказана постанова є протиправною, позивач в процесі розгляду справи надіслав клопотання , що надійшло до суду 19.01.2018 року в якому посилався на відсутність в його діях складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, вказавши, зокрема, на те, що автомобіль позивача не є автомобілем комерційного призначення та не є товаром, а також вказалв на перебування автомобіля на ремонті, що не було враховано посадовою особою під час винесення постанови.

На підтвердження факту перебування автомобіля на ремонті, позивач надіслав довідку за підписом приватного підприємця ОСОБА_4 від 08.11.2017 року та від 17.01.2018 року, з якої вбачається , що транспортний засіб марки AUDI A6, реєстраційний номерний знак Словацької Республіки TN858ET з 18.03.2016 року по даний час знаходиться на території СТО в м. Виноградів у звязку з несправністю двигуна.

За встановлених обставин, суд, виходить із наступного.

Пункт 28 статті 4 МК України визначає митні правила, як встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України.

Пункт 25 статті 4 МК України визначає митний режим - комплекс взаємоповязаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Статтею ст. 95 МК України, встановлені наступні строки для транзитних перевезень: для автотранспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, доку-ментів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведеного, позивач зобов'язаний був вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 22.03.2016 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 27.03.2016 року при вивезенні його за межі території України через пункт пропуску іншої митниці.

Посилання позивача та представника позивача у письмовому клопотанні від 20.04.2018 року на те, що транспортний засіб позивача не є транспортним засобом комерційного призначення, а відтак не є товаром є хибними через те, що на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі, валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття " транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачає перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів .

Отже, зважаючи на норми чинного законодавства, враховучи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 цього Кодексу строк доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб .

Доводи позивача та представника позивача про те, що позивач не мав можливості вивезти транспортний засіб AUDI A6, реєстраційний номерний знак Словацької Республіки TN858ET у зазначений законодавством строк у зв'язку з знаходженням автомобіля на ремонті, що свідчить на його думку про відсутність в діях позивача складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами

Таким чином, виходячи із змісту даної норми позивач повинен довести, що вчинення ним порушення відбулося внаслідок дії аварії, непереборної сили або протиправні дії третіх осіб.

Згідно п.2 ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться: смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповіднодо заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі - Порядок №657): аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили -надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів,ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував та перебуває на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять.

Поряд з цим, суд вважає, що означений ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою буксирування на лафеті, або на автопричепі.

Крім цього, позивачем не надано жодних доказів того, що автомобіль фактично потребувавремонту до ввезення його на Україну і він фізично не міг здійснити необхідний ремонт транспортного засобу, ще до моменту ввезення останнього на митну територію України.

В розумінні п. 2 розділу VIII вищевказаного Порядку, технічну несправність (ремонт транспортного засобу) неможливо визнати аварією, оскільки аварія, як небезпечна подія, має носити техногенний характер, чого у спірному випадку не існувало.

Довідка від 08 листопада 2017 року, видана ПП ОСОБА_4 та акт б/н передавання прийммання транспортного засобу не містять інформації та жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував у результаті аварії або дії обставин непереборної сили, а також відсутні дані, які б свідчили про причинно-наслідковий зв'язок між ремонтом та аварією.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII Порядку № 657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно пункту 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним кон-тролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідкиаварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України «Про торгово-промислові палати» і надано Торгово - промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

ПП ОСОБА_4 не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Окрім того, додані до адміністративного позову документи, не дають можливості встановити факт обставин непереборної сили чи аварії, а тому не є належними та допустимими доказами у даній справі.

Відповідно до п.3 розділу III Наказу № 615 передбачено, що послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником та виконавцем (договір, наряд-замовлення).

Отже, автомобіль марки AUDI A6 реєстраційний номерний знак Словацької Республіки TN858ET, який не був вчасно вивезений за межі митної території України відповідно до вимог ст. 95 МК України, у зв'язку з несправністю двигуна автомобіля, не може бути віднесений до аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні змісту вимог ст.192 МК України.

Поряд з цим, діючими нормами законодавства не встановлено обов'язкової вимоги вивезення транспортних засобів іноземної реєстрації за межі митної території України у справному стані та власним ходом. Чинним законодавством лише передбачено обов'язок достави-ти транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення встановленого строку, проте жоден із будь-яких можливих способів виконання цього обов'язку законодавцем не обумовлений.

Відтак, на думку суду, документи на які посилався позивач, котрі видані ПП ОСОБА_4 не є належним і достатнім доказом існування обставин, що унеможливили виконання вимог положень МК України, а ПП ОСОБА_4 не є та не був уповноваженим органом на їх видачу.

Принагідно слід зазначити, що згідно правової позиції Вищого адміністративного суду, висловленої в ухвалі №К/800/15082/16 від 14.07.2016 року, поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні ст. 192 МК України.

Разом з тим, п.5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Статтею 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Позивачем в позовній заяві стверджено, що він звертався до митного органу, в зоні діяльності якого настали на його думку обставини непереборної сили, а саме до Закарпатської митниці ДФС із заявою, на підтвердження чого надав фотокопію нечитабельної письмової заяви .

Водночас суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази одержання митним органом, заяви, а сама по собі фотокопія заяви від березня 2016 року ще не є свідченням звернення позивача до митного органу, в зоні діяльності якого перебуває транспортний засіб.

Отже, позивач не довів, що до закінчення терміну тимчасового ввезення, він вжив заходів щодо інформування найближчого митного органу про обставини, які унеможливлювали вивезення зазначеного транспортного засобу марки AUDI A6, за межі митної території України у встановлені строки.

Доводи позивача про те, що інспектором митного органу під час складання протоколу не було ознайомлено останнього з його правами є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту протоколу № 1484/30500/17 від 10.06.2017 року , в протоколі міститься перелік прав, наданих особі, що притягується до відповідальності за порушення митних правил. Серед переліку прав наданих особі, що притягується до відповідальності за порушення митних правил, зокрема зазначено право особи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжуют ь відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд зазначає, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є повідомлення митного органу про факт аварії дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили.

Оцінюючи досліджені у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, щодо перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб , тобто оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил, винесена посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи наведені норми митного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд констатує, що сам по собі факт перебування автомобіля марки AUDI A6, реєстраційний номерний знак Словацької Республіки TN858ET, на ремонті у ПП ОСОБА_4 з 18.03.2016 р. по даний час, не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст. 192 МК України не перериває, встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту, а відтак вимоги позивача про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманнямпринципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Оскільки наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України, через що правові підстави для визнання дій відповідача протиправними та скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є відсутніми, а відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України,№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про необгрунтованість , безпідставність позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримав постанову у справі про порушення митних правил № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року - 06.09.2017 року і з того часу дізнався про існування такої постанови , суд вважає, що строк звернення до суду щодо оскарження постанови пропустив з поважних причин, і вимоги ОСОБА_1 щодо його поновлення підлягають задоволенню.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6-14, 25, 32, 77, 205, 241, 243 - 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 4, 95, ч.3 ст.470 МК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Поновити строк на оскарження постанови виконувача обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконувача обовязків заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про визнання дій протиправними , скасування постанови № 1484/30500/17 від 21.06.2017 року в справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач : ОСОБА_1 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, )

Відповідач: Закарпатська митниця ДФС України - ( місце знаходження м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, 88000) .

Дата складання повного судового рішення 20.04.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5