Справа № 816/490/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2018 року м. ПолтаваСправа №816/490/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Пилипенко А.В.

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Полтаваінвестсервіс" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Полтаваінвестсервіс" (надалі - ПП "Полтаваінвестсервіс", позивач) звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, ДФС України), у якому позивач просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.12.2017 №440122/35026284 та від 20.12.2017 №454744/35026284;

зобов'язати ДФС України зареєструвати податкові накладні ПП "Полтаваінвестсервіс" від 16.11.2017 №79 та від 24.11.2017 №78 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невідповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства. Зазначив, що на вимогу фіскального органу, після зупинення реєстрації податкових накладних, ПП "Полтаваінвестсервіс" надані письмові пояснення разом з документами, що стали підставою для складення накладних. Проте, відповідні документи не були взяті відповідачем до уваги, у зв'язку з чим прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Звертав увагу на те, що оскаржені рішення не містять чіткого обґрунтування підстав для їх прийняття.

Відповідач позов не визнав, 21.03.2018 судом одержано відзив /т. 5, а.с. 150-152/, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. При цьому зазначила, що спірні рішення є правомірними та обґрунтованими, а позовні вимоги безпідставними. Звертала увагу на те, що відповідачем не надано всіх документів, вичерпний перелік яких наведений у наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", тобто, не підтверджено правомірність складення спірних податкових накладних.

26.03.2018 судом одержано відповідь на відзив, у якій представник позивача наголошував на тому, що податкові накладні складені у зв'язку з придбанням транспортно-експедиційних послуг, за якими не передбачено окремого коду УКТ ЗЕД /т. 5, а.с. 155-156/.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні адміністративного позову повністю. Окремо зазначила, що позивачем не було надано копій товарно-транспортних накладних, у зв'язку з чим Комісією ДФС прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що між ПП "Полтаваінвестсервіс" (виконавець) та ТОВ "Цукорагропром" (замовник) 04.09.2017 укладено договір №КЦЗ 3/0917/10 на перевезення вантажу та надання транспортно-експедиційних послуг, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов'язання здійснити перевезення та надати послуги з організації перевезення вантажів замовника власним або залученим автотранспортом /т. 1, а.с. 140-142/. Пунктом 3.1 договору визначено, що вартість перевезення та транспортно-експедиційних послуг наведена у додатку №2 "Тарифи на послуги" до цього договору /т. 1, а.с. 141/. У пункті 1.2 додатку 2 до договору від 04.09.2017 №КЦЗ 3/0917/10 сторони узгодили, що транспортно-експедиційні послуги за цим договором складають 10% від загальної вартості перевезень та сплачуються додатково до вартості послуг з перевезення у порядку та на умовах, визначених чинним договором /т. 1, а.с. 143/.

16.11.2017 ПП "Полтаваінвестсервіс" складено податкову накладну №79 про надання ТОВ "Цукорагропром" транспортно-експедиційних послуг загальною вартістю 300541,94 грн, у т.ч. ПДВ - 50090,32 грн /т. 1, а.с. 21/.

08.12.2017 дану податкову накладну позивачем подано для реєстрації в ЄРПН.

Того ж дня позивачем отримано квитанцію №1, де зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки дана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 49.41, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу /т. 1, а.с. 16/.

12.12.2017 позивачем подані пояснення та копії документів /т. 1, а.с. 18/.

Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі - Комісія) 19.12.2017 прийнято рішення №440122/35026284 про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.11.2017 №79 в ЄРПН /т. 1, а.с. 14/.

Крім того, між ПП "Полтаваінвестсервіс" (перевізник) та ТзДВ "Новоіванівський цукровий завод" (замовник) 03.11.2017 укладено договір №05/1117/04 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, за умовами якого перевізник зобов'язувався доставити ввірений йому замовником вантаж до пункту призначення в установлений договором строк та видати його уповноваженій особі на одержання вантажу, а замовник - сплатити за перевезення вантажу встановлену договором плату /т. 5, а.с. 80-82/.

24.11.2017 ПП "Полтаваінвестсервіс" складено податкову накладну №78 про надання ТзДВ "Новоіванівський цукровий завод" послуг з перевезення за заявкою №23-11-2017 загальною вартістю 9000,00 грн, у т.ч. ПДВ - 1500,00 грн /т. 1, а.с. 20/.

12.12.2017 дану податкову накладну позивачем подано для реєстрації в ЄРПН.

Того ж дня позивачем отримано квитанцію №1, де зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки дана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 49.41, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу /т. 1, а.с. 17/.

13.12.2017 позивачем подані пояснення та копії документів /т. 1, а.с. 19/.

Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі - Комісія) 20.12.2017 прийнято рішення №454744/35026284 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24.11.2017 №78 в ЄРПН /т. 1, а.с. 15/.

Не погодившись з рішеннями Комісії про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 16.11.2017 №79 та від 24.11.2017 №78, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.

Згідно з підпунктом "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (тут та надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

А відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так само, абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов'язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як визначено абзацами другим - третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Тобто, законодавцем введено положення, за яким фіскальний орган з 1 липня 2017 року фактично позбавляється повноважень на здійснення контролю за правомірністю формування платниками податку - покупцями податкового кредиту, адже в силу наведеної вище норми абзацу третього пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.

Натомість, згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Як визначено пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, законодавцем фактично змінено порядок здійснення фіскальними органами контролю за правомірністю нарахування платниками сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту, а саме - визначено, що відповідна перевірка проводиться контролюючим органом на стадії реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Згідно з пунктом 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Відповідно до пункту 2 названих Критеріїв, моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 6 згаданих Критеріїв визначено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Судом встановлено, що позивачем 08.12.2017 та 12.12.2017 отримано квитанції №1, якими повідомлено про зупинення реєстрації податкових накладних від 16.11.2017 №79 та від 24.11.2017 №78 відповідно. У згаданих квитанціях контролюючим органом зазначено про відповідність даних податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 /т. 1, а.с. 16, 17/. Платника податків повідомлено, що за результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 49.41, у зв'язку з чим запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Аналізуючи наведене обґрунтування на його відповідність вищевказаним нормам закону, суд звертає увагу на те, що квитанції, якими платника податків повідомлено про зупинення реєстрації податкових накладних, не містять посилань на конкретні критерії оцінки ступеня ризиків, визначені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. До того ж, у згаданих квитанціях зазначено про виявлення за результатами опрацювання СМКОР невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 49.41, тоді як згадані вище податкові накладні складені у зв'язку з постачанням послуг, за якими не визначено та не може бути визначено код УКТ ЗЕД.

Наведене, на переконання суду, свідчить про занадто формальний підхід контролюючого органу до повідомлення платника податків про причини та підстави зупинення реєстрації податкових накладних у ЄРПН. Так, застосоване контролюючим органом формулювання є доволі загальним, що унеможливлює розуміння зацікавленими особами причин та підстав зупинення реєстрації податкових накладних і, як наслідок, визначення подальших дій, спрямованих на розблокування реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з цим, стосовно посилань позивача на те, що визначення фіскальним органом конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання платником податків відповідних документів, суд звертає увагу на те, що підпункти 1 та 2 пункту 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, містять посилання на одні й ті самі документи, що має надати платник податку у разі зупинення реєстрації податкової накладної. У зв'язку з цим суд відхиляє наведені доводи позивача як необґрунтовані.

Згідно з підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" визначено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Комісія ДФС не може відмовити платнику податків у розгляді додаткових письмових пояснень та/або копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, якщо такі пояснення та/або копії документів подано платником податку до органу Державної фіскальної служби за основним місцем обліку не пізніше строку, визначеного підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Судом встановлено, що разом з повідомленням від 12.12.2017 №1 позивачем подано до податкової інспекції за основним місцем обліку (ДПІ у м. Полтаві) пояснення щодо спірної господарської операції, за змістом яких повідомлено, що ПП "Полтаваінвестсервіс" на підставі договору №КЦЗ 3/0917/10 надано ТОВ "Цукорагропром" послуги з перевезення вантажу та транспортно-експедиційні послуги. Для надання послуг залучався перевізник ФОП ОСОБА_3 Відповідно до підпункту 2.3.5.2 договору факт надання транспортно-експедиційних послуг засвідчується підписанням сторонами по закінченню сезону акта приймання-передачі наданих транспортно-експедиційних послуг, а відповідно до пункту 1.2. додатку №2 до договору вартість наданих послуг складає 10% від загальної вартості перевезень /т. 1, а.с. 18/. До пояснень додано копії актів надання послуг, договору від 04.09.2017 №КЦЗ 3/0917/10, додатку №2 до договору /т. 5, а.с. 166-177/.

Окрім того, разом з повідомленням від 13.12.2017 №3 позивачем надані пояснення, за змістом яких ПП "Полтаваінвестсервіс" має у штаті двох працівників, орендує офісне приміщення площею 52 кв.м. та займається наданням транспортно-експедиційних послуг. На підстав договору від 03.11.2017 №05/1117/04 надавало послуги по організації перевезення ТзДВ "Новоіванівський цукровий завод" із залученням перевізника ФОП ОСОБА_3 /т. 1, а.с. 19; т. 5, а.с. 160/. До повідомлення позивачем додано копії актів про надання послуг, договору перевезення вантажів від 01.10.2017 з ФОП ОСОБА_3 та договору від 03.11.2017 №05/1117/04 /т. 5, а.с. 161-164/.

Зі змісту спірних рішень судом встановлено, що рішення про відмову в реєстрації у ЄРПН податкових накладних від 16.11.2017 №79 та від 24.11.2017 №78 Комісією прийнято у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування /т. 1, а.с. 14, 15/.

Суд зауважує, що спірні рішення містять посилання на підставу для відмови в реєстрації податкових накладних у чіткій відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" та за формою і змістом відповідають вимогам пункту 21 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №752/30620.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що визначені у згаданій постанові Кабінету Міністрів України підстави для відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН є загальними, а затверджена Порядком №566 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не передбачає зазначення контролюючим органом конкретної інформації про підставу такої відмови. Наведене, у свою чергу, унеможливлює зясування платником причин відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних від 16.11.2017 №79 та від 24.11.2017 №78 у ЄРПН Комісією прийнято у зв'язку з ненаданням позивачем разом з поясненнями копій товарно-транспортних накладних.

У свою чергу, представник позивача пояснив, що товарно-транспортні накладні не надано у зв'язку з їх значним обємом (загалом близько однієї тисячі аркушів), що унеможливило їх подання разом з поясненнями у електронній формі.

Суд зауважує, що товарно-транспортні накладні, як й інші первинні документи бухгалтерського обліку, наявні у позивача, а їх копії залучені до матеріалів справи.

Дослідивши вищевказані документи у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що вони у повній мірі підтверджують правомірність складення позивачем податкових накладних від 16.11.2017 №79 та від 24.11.2017 №78.

За таких обставин, Комісія ДФС безпідставно відмовила ПП "Полтаваінвессервіс" у реєстрації згаданих податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

А відтак, спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних належить визнати протиправними та скасувати, а позов ПП "Полтаваінвессервіс" в цій частині - задовольнити.

Окрім того, оскільки підставою для відмови в реєстрації податкових накладних контролюючим органом обрано лише відповідність таких накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, а обґрунтованість даної підстави не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні від 16.11.2017 №79 та від 24.11.2017 №78 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ПП "Полтаваінвессервіс" повністю.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з такого.

Верховний Суд України у постанові від 14.03.2017 у справі №800/559/16 зазначив, що системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 162 КАС дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Оскільки позивачем у даній справі заявлені вимоги про визнання протиправними рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН та, як наслідок, зобов'язання зареєструвати такі податкові накладні, вказані вимоги є повязаними між собою, а тому при зверненні до суду з даним позовом позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 3524,00 грн.

Разом з цим, як підтверджено залученим до матеріалів справи платіжним дорученням від 08.02.2018 №731, позивач сплатив судовий збір у розмірі 4643,13 грн /т. 1, а.с. 3/.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

А відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При цьому, частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України належні судові витрати у розмірі 3524,00 грн, а також повернути позивачу з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 1119,13 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-244 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Полтаваінвестсервіс" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.12.2017 №440122/35026284 про відмову у реєстрації податкової накладної від 16.11.2017 №79 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16.11.2017 №79, подану Приватним підприємством "Полтаваінвестсервіс".

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.12.2017 №454744/35026284 про відмову у реєстрації податкової накладної від 24.11.2017 №78 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.11.2017 №78, подану Приватним підприємством "Полтаваінвестсервіс".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (; Львівська площа, 8, м. Київ, 04655) на користь Приватного підприємства "Полтаваінвестсервіс" (; вул. Автобазівська, 2/9, оф. 218, м. Полтава, Полтавська область, 36008) судові витрати у розмірі 3524,00 грн (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні).

Повернути Приватному підприємству "Полтаваінвестсервіс" (; вул. Автобазівська, 2/9, оф. 218, м. Полтава, Полтавська область, 36008) з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 1119,13 грн (одна тисяча сто дев'ятнадцять гривень тринадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 квітня 2018 року.

Суддя О.О. Кукоба