Справа № 0870/156/12
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2018 року

Київ

справа №0870/156/12

адміністративне провадження №К/9901/1288/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду в складі судді Калашник Ю.В. від 30.04.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Добродняк І.Ю., Бишевської Н.А., Семененка Я.В. від 02.12.2014 у справі №0870/156/12 за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства "Апрель" до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ПВКП "Апрель" звернулось до суду з позовом про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 26.12.2011 № 2523 щодо застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі, донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду України за період з 21.07.2008 по 15.06.2011.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року, позов задоволено повністю, рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 26.12.2011 № 2523 скасовано.

Суди попередніх інстанцій вважали, що з моменту набуття чинності постанови господарського суду Запорізької області від 28.01.2009 у позивача закінчилися обов'язки по сплаті недоїмки зі сплати страхових внесків у визначеній судом сумі в строки та порядку, визначеному ч.6 ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а виникли обов'язки з виконання вказаної постанови суду, строки та порядок виконання якої визначені Законом України "Про виконавче провадження".

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, в задоволені позову відмовити через несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) позивачем страхових внесків до Пенсійного фонду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2015 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 26.12.2011 №2523 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі, донарахованими страхувальниками або органом Пенсійного фонду, на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовано до приватного виробничо-комерційного підприємства "Апрель" штраф у розмірі 4531,08 грн. та нараховано пеню у розмірі 35339,22 грн. за період з 21.07.2008 до 15.06.2011 через несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків, які самостійно нараховані позивачем як страхувальником за відповідні звітні періоди, і підлягають сплаті не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду (календарного місяця), а саме: за період з 21.07.2008 по 20.12.2010.

Вказані санкції визначено на підставі облікових даних картки особового рахунку страхувальника.

З наданих відповідачем розрахунків вбачається період нарахування фінансових санкцій та пені позивачеві за період виникнення основного боргу до 20.12.2010.

Одночасно встановлено, що постановою господарського суду Запорізької області від 28.01.2009 в справі № 4/640/08-АП стягнуто з підприємства на користь управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя заборгованість по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 59129,00 грн. за березень-грудень 2008 року. За змістом вказаного рішення до розрахунку заборгованості управлінням Пенсійного фонду України включено недоїмку по страховим внескам за період березень-грудень 2008 року в розмірі 37813,74 грн., штрафні санкції та пеню за рішеннями про застосування фінансових санкцій та пені.

При цьому, ухвалою господарського суду Запорізької області від 18 березня 2009 року виплата вказаної заборгованості розстрочена до грудня 2009 року. Фактичне виконання вказаного рішення господарського суду завершене у червні 2011 року після перерахування сум боргу виконавчою службою на рахунок відповідача (на виконання виконавчого листа у справі № 4/640/08-АП).

Крім того, згідно з актом звірки між сторонами (дані в картці особового рахунку позивача) останніми визнано суму заборгованості по страховим внескам станом на 01.01.2011 в розмірі 45027,26 грн. До цієї суми включено й суми, що підлягали сплаті за рішенням господарського суду Запорізької області від 28.01.2009 в справі № 4/640/08-АП. Вказана сума не оскаржується.

Відповідно до поданого відповідачем розрахунку суми штрафних санкцій остаточно заборгованість по сплаті страхових внесків погашена (сплачена) позивачем 15.06.2011.

Судами попередніх інстанцій досліджувались розрахунки штрафних санкцій та дані картки особового рахунку страхувальника, відповідно до яких, зараховані у період 2008-2011 р.р. кошти підприємства спрямовувались на погашення штрафних санкцій та недоїмки в порядку календарної черговості.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

За несплату чи несвоєчасну сплату страхових внесків застосовуються штрафні санкції у розмірах і порядку, визначених статтею 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Пунктом 10.11 Інструкції визначено, що у разі, коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

Таким чином, маючи несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і сплачуючи при цьому поточні суми страхових внесків, страхувальник не вважається таким, що своєчасно виконав свої зобов'язання за поточний період, оскільки органи Пенсійного фонду зобов'язані направити цей платіж на погашення недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Відповідно до даних картки особового рахунку страхувальника відповідачем кошти, які надійшли від позивача у період 2008-2011 рр., зараховані на погашення недоїмки та штрафних санкцій у порядку їх виникнення, що є правомірним.

Аналізуючи зазначені вище норми, колегія суддів дійшла висновку, що місяцем повного погашення заборгованості з недоїмки і штрафних санкцій є місяць, в якому відсутня заборгованість щодо сплати поточних та попередніх внесків і штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, рішення відповідача від 26.12.2011 № 2523 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду України, за період з 21.07.2008 по 15.06.2011, є правомірним.

Також колегія не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що у позивача закінчилися обов'язки по сплаті недоїмки і штрафних санкцій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а виникли обов'язки щодо виконання рішення суду за нормами Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, а тому відповідно до статті 351 КАС України судові рішення підлягають скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові.

Статтею 351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові приватному виробничо-комерційному підприємству «Апрель» до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя відмовити повністю.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л.Мороз

Судді Верховного Суду