Справа № 806/1017/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м.Житомир справа № 806/1017/18

категорія 9.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 10.01.2018 року №,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 10.01.2018 № про нарахування ОСОБА_4 штрафних санкцій в сумі 460493,10 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що працівники податкового органу за наслідками перевірки прийшли до помилкового висновку про незабезпечення оприбуткування сум готівкових коштів. Вказує, що здійснення оприбуткування готівки при продажі товарів підтверджується роздрукованими та підклеєними щоденними Z-звітами у Книзі обліку розрахункових операцій на РРО.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишено без руху.

12 березня 2018 року на виконання ухвали від 02.03.2018 позивачем надано документи на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено відкрите судове засідання.

28 березня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що під час перевірки позивачем надавались письмові пояснення в яких він погоджується, що не здійснював записи до Книги обліку доходів в період з 29.10.2016 по 13.12.2017, а в Книзі обліку розрахункових операцій не забезпечено оприбуткування готівки у повному обсязі з 01.12.2017 по 12.12.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти позову та зазначили, що відсутність своєчасного та точного здійснення обліку готівкових коштів у КОРО на підставі Z-звіту є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яку встановлено відповідальність.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представників відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4В.) є платником єдиного податку 2 групи.

13 грудня 2017 року на підставі направлень на перевірку від 11 грудня 2017 року №2897 та №2898 було проведено фактичну перевірку щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів ФОП ОСОБА_4, що здійснює господарську діяльність в магазині, за адресою: пл. Соборна, 1, м. Коростишів.

За наслідками перевірки ГУ ДФС у Житомирській області складено акт №0367/06/10/РРО/НОМЕР_1 від 21.12.2017, висновком якого є порушення позивачем підпунктів 2.2 та 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (далі - Положення № 637), а саме: в Книзі обліку доходів №29 від 01.07.2016 в графах "дохід від провадження діяльності" за період з 29.10.2016 по 13.12.2017 відсутні будь-які записи, згідно Книги обліку розрахункових операцій №Р/1 від 11.05.2017 та згідно фіскальних звітних чеків РРО ( Z-звітів) за період із 15.05.2017 ( Z-звіт №0001) по 12.12.2017 ( Z-звіт №0129) загальна сума загальна сума виручки (обіг) становить 92098,62 грн, тобто не забезпечено оприбуткування сум готівкових коштів. (а.с. 44, 94)

13 грудня 2017 року ФОП ОСОБА_4 надав пояснення до Акта перевірки в яких вказав: відсутні записи в книзі обліку (запису) розрахункових операцій №Р/1 в розділі 2 Облік руху готівки та сум розрахунків за період з 01.12.2017 по 12.12.2017 пояснює тим, що не встигли записати. Книга обліку доходів за період із 01.07.2016 по 28.10.2016, за період із 29.10.2016 по 13.12.2017 записи відсутні, причину пояснити не може. (а.с. 93)

26 грудня 2017 року позивач надіслав до Головного управління ДФС України заперечення на Акт перевірки (а.с. 12).

Головне управляння ДФС у Житомирській області розглянуло заперечення ФОП ОСОБА_4 та повідомило, що висновок акту перевірки в частині порушення п. 2.2., 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні щодо незабезпечення оприбуткування готівки в повному обсязі у день її надходження у відповідній книзі обліку доходів на загальну суму 92098,62 грн, - залишити без змін.

На підставі висновків акту перевірки 10 січня 2018 року Головним управлінням ДФС в Житомирській області на підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення, яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 460493,10 грн за порушення п.2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року №637.(а.с. 15)

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Так, згідно ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР(далі - Закон № 265/95-ВР) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій; друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років тощо.

Відповідно до ст.15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України встановлено, що способом здійснення такого контролю, зокрема, є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п. 75.1 ст.і 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами пп. 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок унормований ст.80 ПК України.

Представник позивача в судовому засіданні наголошував на тому, що позивачу було вручено Акт фактичної перевірки, який не містив номеру та дати.

Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що акт перевірки є носієм доказової інформації та не повинен розцінюватись як єдиний або виключний доказ наявності податкового правопорушення, виявленого за результатами перевірки. Зазначили, що акт перевірки не є предметом спору.

Суд зазначає, що порядок проведення перевірки в межах цієї адміністративної справи не оскаржено.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати (п. 86.1 ст. 86 ПК України).

Суд відмічає, що діяльність із складання за результатами проведеного аналізу висновків є реалізацією покладених на працівників контролюючого органу посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни.

Такий висновок не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів та не створює жодних перешкод для діяльності платника податків, що зумовлює відсутність порушень у реалізації охоронюваних законом інтересів особи.

Вказаний висновок відповідає позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 23.01.2018 року у справі № К/9901/440/18.

З огляду на викладене, дії працівників ГУ ДФС у Житомирській області, які склали акт перевірки щодо ФОП ОСОБА_4, не породжують правових наслідків для позивача.

На думку суду, сам по собі акт перевірки не має для платників податків ніяких наслідків. Правові наслідки настають у зв'язку з прийняттям податковим органом відповідного рішення, прийнятого на підставі акту перевірки.

Суд вважає, що представником позивача не доведено, в який спосіб відсутність номеру та дати реєстрації акту перевірки породжує, змінює або припиняє його права та обов'язки, оскільки саме прийняті за результатом розгляду акту перевірки рішення контролюючого органу породжують правові наслідки для позивача і саме при дослідженні правомірності прийняття таких рішень може встановлюватись наявність або відсутність порушень, викладених в акті перевірки. Окрім того, Акт фактичної перевірки щодо ФОП ОСОБА_4 було отримано платником податку 21.12.2017 та підписано із зауваженням.

Відповідно до вимог п.1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (далі - Положення №637) оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Частиною 2.2. Положення №637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно п.2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Книга обліку розрахункових операцій (КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно висновків, викладених в Акті перевірки в Книзі обліку доходів №29 від 01.07.2016 в графах "дохід від провадження діяльності" за період з 29.10.2016 по 13.12.2017 відсутні будь-які записи.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач до травня 2017 року не використовував реєстратор розрахункових операцій, а облік доходів фіксувався у Книзі обліку доходів №29, яка розпочата 01.07.2016.

Судом досліджено надану позивачем до суду копію Книги обліку доходів №29 та встановлено наявність у ній записів до 31.12.2017 (а.с. 29-34).

Однак, представниками сторін в судовому засіданні не заперечувалось, що під час перевірки у Книзі обліку доходів №29 були відсутні записи за період із 29.10.2016 до дати проведення перевірки (13.12.2017). Зазначене підтверджується і письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_4 до акта перевірки (а.с. 93)

При дослідженні наданої позивачем копії Книги обліку розрахункових операцій №, яка зареєстрована Коростишівським відділенням Житомирської ОДПІ 11 травня 2017 року встановлено наявність записів у розділі 2 за період із 15.05.2017 по 19.12.2017. (а.с. 18-26)

Судом оглянуто надану представником відповідача ОСОБА_5 книги обліку розрахункових операцій № та встановлено відсутність, станом на день здійснення фактичної перевірки позивача, записів із 01.12.2017 по 13.12.2017 (а.с. 90). Вказане підтверджується і письмовими поясненнями платника податків від 13.12.2017 до акта перевірки (а.с. 93)

Суд вважає помилковим твердження представників відповідача, що позивачем у письмових поясненнях вказано: "не забезпечено оприбуткування готівки у повному обсязі з 01.12.2017 по 12.12.2017" (а.с. 82 на звороті), так як при дослідженні письмових пояснень ФОП ОСОБА_4, які надані під час проведення фактичної перевірки встановлено, що вони містять текст наступного змісту: "Відсутні записи в книзі обліку (запису) розрахункових операцій №Р/1 в розділі 2 Облік руху готівки та сум розрахунків за період з 1.12.2017 по 12.12.2017 пояснюю тим, що звіти зберігаються в окремому файлику і не встигли записати". (а.с. 93)

З матеріалів справи вбачається надходження за період 15.05.2017 по 12.12.2017 грошових коштів у сумі 92098,62 грн на підставі фіскальних звітних чеків РРО №0001-№0129. Денні Z-звіти за період з 15.05.2017 по 12.12.2017 надруковані РРО вчасно, в них оприбутковані грошові кошти у розмірі 92098,62 грн. Фіскальні чеки ( Z- звіт денний) підклеєні у КОРО у Розділі 1 «Фіскальні звітні чеки».

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, представник відповідача посилається на лист Мінфіну від 12.06.2017 №35210-07-10/15376 яким роз'яснено оприбуткування готівки. Однак, суд відмічає, що лист носить виключно рекомендаційний характер.

Суд вважає, що нездійснення запису позивачем в КОРО на підставі фіскального звітного чеку руху готівки при фактичному оприбуткуванні зазначеної суми шляхом проведення готівки через РРО, не можна кваліфікувати як не оприбуткування готівки в касу. Виявлене відповідачем порушення по своєму змісту є порушенням порядку ведення книги обліку розрахункових операцій.

Дана правова позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України у справі №К-38745/10 від 23.05.2013.

Крім цього, об'єктивною стороною такого порушення, як не оприбуткування готівки є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням фіскальних чеків є свідченням їх занесення до фіскальної пам'яті, що виключає приховування відповідної суми виручки.

Наявність модему в РРО дає можливість в електронному вигляді отримувати податковим органом інформації про всі готівкові кошти, які надходять до каси позивача в момент роздруковування Z звіту, що унеможливлює приховування отриманої виручки та звільнення оприбуткованих сум від оподаткування.

Положеннями п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 передбачена відповідальність суб'єктів господарювання саме за не оприбуткування (неповне та/або) несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, а не за порушення ведення КОРО чи використання РРО, а тому застосування штрафних санкцій на підставі цих положень є необґрунтованим та безпідставним.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем дотримано порядок ведення касових операцій, передбачений Положенням №637, оскільки сума виручки відображена у податковому обліку позивача, так як проведення зазначеної суми через РРО, зазначення її в фіскальній пам'яті РРО, відображення на роздрукованих та збережених фіскальних звітах, робить неможливим ухилення позивача від сплати податків.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що висновки акту перевірки не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 10.01.2018 № підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, 12501, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області ( вулиця Ю.Тютюнника, 7, місто Житомир, 10003, ідентифікаційний код юридичної особи в ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 10.01.2018 року №, - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 10.01.2018 №, яким ОСОБА_4 визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі у сумі 460493 (чотириста шістдесят тисяч чотириста девяносто три) гривні 10 копійок.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, 12501, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області ( вулиця Ю.Тютюнника, 7, місто Житомир, 10003, ідентифікаційний код юридичної особи в ) за рахунок бюджетних асигнувань документально підтверджені судові витрати у сумі 1762(тисячу сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук

Повне судове рішення складене 24 квітня 2018 року