Справа № 607/2697/18
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2018 Справа №607/2697/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу №607/2697/18 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 предявив до суду позов до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №101943 від 09 лютого 2018 року, винесеної інспектором Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позов обгрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

В постанові вказано, що ОСОБА_1 09 лютого 2018 року о 18 годині, керуючи транспортним засобом «Subaru Impreza», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, «будучи причетним до ДТП, перемістив транспортний засіб з місця події, чим порушив п. 2.10 (в) ПДР України».

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки: 1) жодного доказу на підтвердження його вини поліцейським не надано, зокрема працівниками поліції не надано доказів з відображенням та фіксацією на них всіх обєктів та обставин, що стосуються події правопорушення та можуть мати значення для обєктивного визначення її причин; 2) при розгляді справи не досліджувались докази, справа по суті не розглядалась; 3) не було враховано його пояснень про те, що ніяких вимог ПДР він не порушував; 4) порушено порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, зокрема працівниками патрульної поліції не складено протокол про адміністративне правопорушення, натомість одразу винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення; 5) постанову про накладення адміністративного стягнення винесено з грубим порушенням його прав, на основі припущень, при її складанні допущено ряд грубих процесуальних порушень.

Справа розглядається судом у спрощеному позовному провадженні, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 286 КАС України.

Від відповідача відзиву на позов та будь-яких інших письмових заперечень не надходило.

Позивач у судове засідання подав заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У судове засідання представник відповідача повторно не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності учасників справи.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №101943 від 09 лютого 2018 року, винесеною інспектором Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 09 лютого 2018 року о 18 годині, керуючи транспортним засобом «Subaru Impreza», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, «будучи причетним до ДТП, перемістив транспортний засіб з місця події, чим порушив п. 2.10 (в) ПДР України».

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність частково задовольнити позов з наступних мотивів.

Відповідно до статті 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 2.10 (в) розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР) в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1, «будучи причетним до ДТП, перемістив транспортний засіб з місця події, чим порушив п. 2.10 (в) ПДР України». Разом із тим, не конкретизовано, до якої саме дорожньо-транспортної пригоди (час, місце її вчинення, обставини, за яких її вчинено, участь у ній інших транспортних засобів тощо) був причетним ОСОБА_1, які конкретні дії він вчинив для переміщення транспортного засобу з місця пригоди, де було зупинено його транспортний засіб.

У пункті 8 постанови (до постанови додаються) не зазначено переліку ніяких доказів вчиненого правопорушення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому йому надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви і доданих до неї документів, з якого вбачається, що зазначені документи отримані 23 березня 2018 року, тобто завчасно до судового засідання, яке було призначене на 29 березня 2018 року о 17 годині. У звязку з неявкою учасників справи судове засідання відкладено на 23 квітня 2018 року на 16 годину, повістку про виклик на вказану дату і час представником відповідача згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отримано 10 квітня 2018 року, тобто, знову ж таки, завчасно до судового засідання.

Однак, у судове засідання представник відповідача повторно не зявився, ніяких доказів щодо правомірності оскаржуваної постанови не надав.

Відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на відповідача, який ніяких доказів правомірності оскаржуваної постанови, наприклад, пояснень свідків, відеозапису з відеореєстратора, пояснень особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, інших фактичних даних, на основі яких було встановлено наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, в судове засідання не надав, крім того, не подав відзиву на позов, а позивач наявність порушення ПДР в його діях заперечує, ніяких доказів на підтвердження його вини у правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, суд вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №101943 від 09 лютого 2018 року неправомірною.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом установлено, що оскаржувану постанову не обгрунтовано належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, а також, зміст правопорушення викладено не зрозуміло, не конкретизовано, до якої ж саме дорожньо-транспортної пригоди був причетним позивач, в який спосіб відбулося переміщення ним транспортного засобу з місця її вчинення, де саме було вчинено ДТП та де виявлено його транспортний засіб.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги ст. 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови належним чином не виконані, оскільки не зясовано всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КУпАП та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З цих підстав позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Підстав закриття провадження у справі суд не вбачає, оскільки зібрані у справі докази не є достатніми для встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 242 246, 250, 255, 286, 295, 297, п. п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. В. Великого, 7/135, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області (м. Тернопіль, вул. Степова, 45), інспектора Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2 (м. Тернопіль, вул. Степова, 45) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №101943 від 09 лютого 2018 року, винесену інспектором Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Надіслати справу на новий розгляд до Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області.

У задоволенні позову в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне рішення суду складено 23 квітня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_3