Справа № 296/2268/18
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2268/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі: головуючого - судді Рожкової О.С., розглянувши у письмовому провадженні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції м.Житомир, про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

19.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії БР №494119 від 09.03.2018 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно постанови інспектора роти №4 батальону УПП в Житомирській області серії БР №494119 від 09.03.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. за те, що 09.03.2018 року близько 15 години 55 хвилин в м. Житомирі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УАЗ 3909 ПАТ Укрпошта, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Київське шоссе №73 м.Житомира, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора. Вважає, що постанова складена інспектором поліції з порушеннями чинного законодавства, винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню, оскільки позивач здійснив проїзд на миготливий сигнал світлофору, маючи на буксирі інший транспортний засіб та для звільнення пішохідного переходу зобов"язаний був закінчити маневр.

23.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представником відповідача подано диск з відео файлом запису подій 09.03.2018 року та відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на те, що інспектором винесено постанову з дотриманням вимог ст.258 КУпАП. Відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини. Жодних переконливих доказів своєї невинуватості позивачем на місці вчинення правопорушення не надано. Позивачем не спростовано факт руху його транспортного засобу на заборонений червоний сигнал світлофора, а відтак факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що обставини зазначені в адміністративному позові не відповідають дійсності, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності (а.с.9-11).

Сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і

посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 09.03.2018 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Дякевичем В.О. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №494119, відповідно до змісту якої 09.03.2018 року близько 15 год. 55 хв. в м. Житомирі по вул.Київське шосе,73, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УАЗ 3909 ПАТ Укрпошта, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне

правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки здійснив проїзд на миготливий сигнал світлофору, маючи на буксирі інший транспортний засіб та для звільнення пішохідного переходу зобов"язаний був закінчити маневр.

Відповідач всупереч ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України не надав суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Наявний у справі доказ, диск з відеофайлом запису події 09.03.2018 року, наданий представником відповідача, не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, та пересвідчитись у можливості останнього зупинитися перед світлофором, маючи на буксирі інший транспортний засіб, не створивши перешкод для руху пішоходів.

Натомість, вказаний доказ - диск з відеофайлом, фіксує обставини адміністративної справи, а не самого правопорушення.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.

ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Однак, в оскаржуваній постанові серії БР №494119 від 09.03.2018 не зазначено, який саме пункт правил дорожнього руху порушив позивач.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №494119 від 09.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції м.Житомир, про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії № БР №494119 від 09.03.2018 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Корольовський районний суд м. Житомира.

Cуддя О. С. Рожкова