Справа № 821/730/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/730/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Скадовського району про визнання протиправним та скасування рішення від 16.12.1994 року № 8,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення ІІ сесії двадцять другого скликання Радгоспненської сільської ради народних депутатів від 16 грудня 1994 року №8 «Про вилучення земельних ділянок виділених під фермерські господарства», яким у ОСОБА_1 вилучено земельну ділянку площею 13,3 га.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 29 жовтня 1992 року, на підставі рішення Радгоспненської сільської ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області він отримав у користування 13,3 га із земель запасу, розташованих на території Радгоспненської сільської ради. На підставі викладеного, йому видано державний акт на право довічного успадкованого володіння землею.

Після отримання даної земельної ділянки у користування ОСОБА_1 на протязі декількох років використовував її за цільовим призначенням, потім таке використання припинив.

У 2016-2017 роках ОСОБА_1 продовжив використання землі шляхом її обробітку та вирощування сільськогосподарських культур.

Однак, влітку 2017 року за ініціативи Благодатненського сільського голови працівниками правоохоронних органів розпочато кримінальне провадження за фактом самозахоплення земельної ділянки невстановленими особами.

За клопотанням слідчого органу, ухвалою Новокаховського міського суду накладено арешт на урожай, який перебував на земельній ділянці позивача, який в подальшому було скасовано за клопотанням позивача.

При цьому ОСОБА_1 зазначає, що про конкретну підставу для вилучення земельної ділянки, яку він вважав своєю, йому стало відомо лише з відповіді ОСОБА_2 сільської ради Скадовського району від 06.02.2018 року №04-07/19. Згідно вказаної відповіді, рішенням Радгоспненської сільської ради народних депутатів від 16 грудня 1994 року №8 «Про вилучення земельних ділянок виділених під фермерські господарства» у ОСОБА_1 та інших осіб вилучено земельні ділянки надані із земель запасу сільської ради для ведення селянських (фермерських) господарств.

Позивач вважає рішення Радгоспненської сільської ради народних депутатів від 16 грудня 1994 року №8 «Про вилучення земельних ділянок виділених під фермерські господарства» протиправним та необґрунтованим, у звязку з відсутністю в ОСОБА_2 сільській раді заяви позивача про відмову від земельної ділянки, яка стала підставою для прийняття оскарженого рішення. Просить його скасувати.

Суд, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Виконуючи вказаний припис КАС України, суд дійшов висновку, про необхідність відмовити у відкритті провадження в справі з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Як зазначено у п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Згідно з п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.

Окрім зазначеного, ст. 5 КАС України вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з наведеного, до суду може бути оскаржене рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а судовому захисту підлягає виключно порушене право позивача. Порушене право, в свою чергу, підлягає захисту в суді з суворим дотриманням принципу спеціалізації.

Так, в позовній заяві викладено твердження позивача про те, що земельна ділянка площею 13,3 га, розташована на території ОСОБА_2 (Комсомольської) сільської ради, Скадовського району Херсонської області належить йому на праві постійного користування згідно рішення Радгоспненської сільської ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області Української РСР №62 від 29.10.1992 року.

В той же час, відповідно листа ОСОБА_2 сільської ради Скадовського району Херсонської області №02-45-226 від 31.07.2017 року та Архівного сектору Скадовського району Херсонської області №04-07/19 від 06.02.2018 року, зазначена земельна ділянка вилучена у позивача рішенням Радгоспненської сільської ради народних депутатів Скадовського району №8 від 16.12.1994 року.

Окрім зазначеного, відповідачем вказано, що з 1994 року спірна земельна ділянка передавалась для ведення селянського/фермерського господарства громадянину ОСОБА_3, після чого повернена до земель запасу ОСОБА_2 (Радгоспненської) сільської ради, 02.03.2007 року громадянину ОСОБА_4 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з землеустрою, щодо відведення в оренду земельної ділянки, до масиву якої входила й спірна земля.

З викладеного вбачається, що з дати прийняття оскарженого рішення, земельна ділянка перебуває в комунальній власності сільської ради, яка, відповідно наданих їй повноважень, нею розпоряджається.

Тобто, в даному конкретному випадку, у відносинах з позивачем ОСОБА_2 сільска рада Скадовського району Херсонської області фактично виконує не функції суб'єкта владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини 1 статті 19 КАС, а є рівноправним суб'єктом земельних відносин, який заперечує право ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку.

Таким чином, судом встановлено наявність між сторонами спору про право, відносно майнових прав на земельну ділянку площею 13,3 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Скадовського району Херсонської області.

Крім того, ст.ст. 27, 29 Земельного кодексу України, актуального станом на момент винесення відповідачем оскарженого рішення, передбачена така підстава припинення користування землею, як добровільна відмова від земельної ділянки (п.1 ч.1 ст. 27 ЗК України).

Припинення права власності на землю або права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача провадиться за його заявою на підставі рішення відповідної Ради народних депутатів.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_1 в рамках даного позову не висуває вимог, щодо визнання свого права на користування земельною ділянкою, однак питання дійсності реалізації наявного в нього диспозитивного цивільного права, щодо відмови від належної йому землі, на підставі якої відбулось прийняття оскарженого позивачем рішення, обовязково стане перед судом під час вирішення даного спору.

Оскільки підстави позову випливають зі спірних правовідносин, що мають цивільно-правовий характер, і він не пов'язаний безпосередньо зі здійсненням владних управлінських повноважень, цей спір не відноситься до компетенції судів адміністративної юрисдикції та не може ними розглядатися.

Цивільним процесуальним кодексом України встановлено інший порядок вирішення таких спорів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право, в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно приписів ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Також, п. 5 ч. 2 ст. 293 КАС України зазначено, що встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються в порядку цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, якщо спірні правовідносини не є публічно-правовими, або у спорі відсутній суб'єкт владних повноважень, або взагалі відсутній спір, тобто справа за заявою не належить до юрисдикції адміністративних судів, визначеної статтею 19 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.170, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Скадовського району про визнання протиправним та скасування рішення від 16.12.1994 року № 8.

Роз'яснити позивачу, що розгляд зазначеної позовної вимоги віднесено до юрисдикції цивільних судів.

Вказати позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 6.2.1