Справа № 129/2760/13-а (2а/129/54/13)
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2018 року

Київ

справа №129/2760/13-а (2а/129/54/13)

адміністративне провадження №К/9901/1904/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Гайсинської міської ради Вінницької області про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Гайсинського районного суду в складі судді Капуша І.С. від 21 листопада 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Драчук Т.О., Граб Л.С., Смілянця Е.С. від 22 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 року позивач звернулася до Гайсинського районного суду Вінницької області із адміністративним позовом до Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності Гайсинської міської ради Вінницької області, зобов'язання ради розглянути звернення про встановлення меж земельної ділянки, вчинити певні дії та визнати її право на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що внаслідок бездіяльності Гайсинської міської ради не розглянуто її звернення щодо встановлення меж земельної ділянки та не ініційовано процедуру з приводу визнання права на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки за адресою: вул. Гайдара, 16 в м. Гайсин.

Постановою Гайсинського районного суду від 21 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що звернення ОСОБА_2 розглядались Гайсинською міською радою в межах повноважень, у спосіб і з метою, що передбачені законом, рішення про безоплатну передачу земельної ділянки ОСОБА_2 прийнято ще 29 липня 1997 року, тому визнавати бездіяльність Гайсинської міської ради протиправною та зобов'язувати її вчинити дії щодо безоплатної передачі земельної ділянки ОСОБА_2 немає законних підстав.

Не погоджуючись з постановою Гайсинського районного суду від 21 листопада 2013 року та ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати наведені рішення судів попередніх інстанцій та задовольнити адміністративний позов.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій необґрунтовано не розглянули по суті жодної вимоги, жодного зауваження, не надано їм оцінки, а також порушено право на приватизацію своєї земельної ділянки і спокійне життя, так і матеріальне право на безоплатну приватизацію.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 березня 2014 року відкрито касаційне провадження у справі № 129/2760/13-а (2а/129/54/13), витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що Вищий адміністративний суд України діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду.

У відповідності з положенням пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року. З цієї дати набрав чинності також Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, КАС України від 06 липня 2005 року № 2747-IV викладено у новій редакції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, суддею-доповідачем визначено суддю Верховного Суду Берназюка Я.О.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду ОСОБА_4 від 26 січня 2018 року прийнято до свого провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Гайсинської міської ради Вінницької області про зобов'язання вчинити певні дії.

Від Гайсинської міської ради Вінницької області у встановлений касаційним судом термін (до 26 лютого 2018 року) відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 не надходило, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася до Гайсинської міської ради із зверненнями щодо вирішення питання про відновлення паркану між її садибою та садибою ОСОБА_5 щодо місця розташування вбиральні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Гайсинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2013 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року відповідають, а вимоги касаційної скарги є неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Листом виконавчого комітету Гайсинської міської ради від 16 липня 2012 року № 2.9-745 позивача було повідомлено, що розгляд спірної ситуації стосовно відновлення паркану між її садибою та садибою ОСОБА_5, останній неодноразово пропонувалось відновити аварійний стан паркану до стану, в якому він буде прямою лінією, а стовпи вертикальними з відновленням положення межі.

Листом Гайсинської санітарно-епідеміологічної станції від 26 вересня 2012 року № 02-02/2668 позивача повідомлено, що згідно листа міської ради від 10 вересня 2012 року № 2.9-933 стосовно розгляду питання по встановленню дворової вбиральні за адресою: м. Гайсин, вул. Гайдара, 16, інформовано райСЕС, що даний об'єкт встановлено в єдиному можливому місці.

Листом виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 2.9-9.16 позивача повідомлено, що на звернення стосовно встановлення дворової вбиральні на її садибі № 16 по вул. Гайдара, міськвиконком роз'яснює, що у відповідності із поділом земельної ділянки та наявної забудови, існуюча вбиральня встановлена в єдиному можливому місці.

Листом виконавчого комітету Гайсинської міської ради від 04 грудня 2012 року №2.9-1271 позивача повідомлено, що на її звернення комісія та спеціалісти міської ради ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, депутат міської ради ОСОБА_9 неодноразово виходом на місце намагалися врегулювати конфлікт між позивачем та сусідкою ОСОБА_10 Так як між їх садибами існує огорожа з металевої сітки і залізобетонні стовпчики, які від віку похилені в різний бік, була домовленість з сусідкою, що дані стовпчики від огорожі нею вирівняно. Але до цього часу огорожа не приведена в належний стан.

Листом виконавчого комітету Гайсинської міської ради від 21 червня 2013 року № 03.06-843-13-10 позивачу повідомлено, що на її заяву стосовно вирішення земельних претензій з боку сусідів та співвласниці, міськвиконком повідомив, що у відповідності із актом узгоджувальної комісії по вирішенню земельних спорів, усі підняті питання стосовно положення меж між її садибою та садибою ОСОБА_10 вирішені. Межові точки встановлено, положення межі відновлено закріпленням шнурки між межовими точками і сторонами дане питання погоджено. Усі перешкоди які вказувалися позивачем стосовно вбиральні ліквідовані.

Листом виконавчого комітету Гайсинської міської ради від 29 липня 2013 року № 03.06-03.11-В-50-980 позивачу повідомлено, що виконавчим комітетом Гайсинської міської ради розглянута її заява. По суті піднятих питань в заяві повідомлено, що громадянка ОСОБА_10 за власні кошти побудувала цегляний паркан з боку вул. Гайдара. Край цегляного паркана є межовим знаком між їхніми садибами. Працівниками міської ради при виїзді на місце розташування спірної межової границі встановлено межу, складено акт.

Крім того, згідно копії витягу із рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради від 29 липня 1997 року № 174 ОСОБА_2 вирішено передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,0292 га, за адресою: вул. Гайдара, 16/1, в м. Гайсин.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що звернення ОСОБА_2 розглядалися Гайсинською міською радою в межах повноважень, у спосіб і з метою, що передбачені законом, а рішення про безоплатну передачу земельної ділянки позивачу було прийнято ще 29 липня 1997 року, тому визнавати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язувати її вчинити дії щодо безоплатної передачі земельної ділянки немає законних підстав, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судових рішеннях повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко