Справа № 820/1193/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р. Справа № 820/1193/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: вул. Северина Потоцького, 34 "Б", кв. 137, м. Харків, 61115, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові (адреса: м. Харків, просп. Московський, 198/3, 61082, ) про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові, в якому просить суд:

- зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести з 01.10.2017 року перерахунок пенсії позивачу, ОСОБА_1, за вислугу років згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції від 28.01.2005 року), на підставі додатково поданих документів (довідка, інформація), наданих прокуратурою Харківської області за супровідним листом №19-568 вих.18 від 12.02.2018 року про заробітну плату за аналогічною посадою, яка складає 34287, 79 грн., в тому числі: оклад 7104,76 грн., надбавка за класний чин 2095,24 грн., надбавка за вислуги років 1953,81 грн., надбавка за особливо важливі завдання 8305,00 грн., щомісячна премія 14118,50 грн., підвищення окладу за нагляд при виконанні судових рішень 710,48 грн., в розмірі 90 % від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум.

Крім того, позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст.263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Підставою подання вказаного позову слугувало те, що, на думку позивача, Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова не провело перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків ОСОБА_1, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач в період з 1984 року по 2005 року працювала в органах прокуратури Харківської області на різних посадах та була звільнена з посади заступника прокурора Московського району міста Харкова за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». З листопада 2005 року отримує пенсію за вислугу років, призначену у відповідності зі ст. 50-1 Закону України « 1789-ХІІ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року у розмірі 90% заробітку без обмеження її максимальнім розміром. З часу оформлення своєї пенсії неодноразово зверталась до органу Пенсійного фонду із заявами про перерахунок пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам і такий перерахунок здійснювався. В тому числі відповідачем добровільно виконано постанову Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18.05.2016 року у справі №644/2677/16-а щодо перерахунку пенсії у розмірі 90% заробітку без обмеження її максимальнім розміром у звязку з підвищенням посадових окладів прокурорсько-слідчим працівників на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012, якими підвищено посадові оклади і змінено розмір надбавок за класні чини працівникам органів прокуратури. На підставі ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року № 1789-ХІІ, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, позивач 13.02.2018 звернулась до Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові із заявою про здійснення перерахунку пенсії та надала у тому числі довідку прокуратури Харківської області від 22.12.2017 №18-501. Відповідач, рішенням від 16.02.2018 № 31 відмовив позивачу у перерахунку пенсії. Позивач вважає вказане рішення управління ПФУ неправомірним, таким, що не відповідає чинному законодавству та порушує її соціальні права щодо пенсійного забезпечення та неправомірно звужує конституційні гарантії у звязку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у адміністративному позові.

Представник відповідача надав 16.03.2018 року до канцелярії суду відзив на позов, в якому зазначив, що на час проходження позивачем служби в органах прокуратури, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» та відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратур» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ у редакції, що діяла до 01.01.2015 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувались у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних прокурорсько-слідчих працівників. Згідно з Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VІІІ внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, зокрема ч. 18 викладено у наступній редакції, а саме: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». Також, зазначив, що 15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ. Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VІІ положення Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (крім окремих статей) визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VІІ. Отже, на час звернення позивача до управління із заявою про перерахунок пенсії ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність. Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VІІ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно п. 13 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VІІ на Кабінет Міністрів України покладено обовязок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування зазначеного Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити приведення нормативно-правових актів Міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом. На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було. Крім того, наведені зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ при призначенні пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України. Таким чином, перерахунок пенсії не можливо здійснити, оскільки це не передбачено Законом України „Про прокуратуру. Виходячи з вищевикладеного, відповідач позов не визнає, заперечує проти позову та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі..

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив на адміністративний позов, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в органах Прокуратури України з 1984 року до 2005 року.

Наказом Прокурора Харківської області № 1438 від 09.11.2005 року позивача з 11 листопада 2005 року було звільнено, як заступника прокурора Московського району м. Харкова радника юстиції з займаної посади та з органів прокуратури Харківської області за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою слугувало рапорт позивача.

У листопада 2005 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 90 відсотків від середнього заробітку.

На підставі ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 1991 року № 1789-ХІІ, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників та постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», позивач 13.02.2018 звернулась до Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкова із заявою про здійснення перерахунку пенсії оформлену відповідно з вимогами чинного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії (Додатку 2), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, у тому числі довідку прокуратури Харківської області від 22.12.2017 № 18-501 про розмір посадового окладу і надбавки за класний чин за посадою заступника керівника місцевої прокуратури (після змін), внесених, постановою КМ України № 657 від 30.08.2017 року.

Відповідач рішенням № 31 від 16.02.2018 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, у звязку з тим, що відповідно до вимог п.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697, на дату її звернення Кабінетом Міністрів України не визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій. Також, посилаючись на відсутність правових підстав.

Не погодившись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормою ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, у тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення, Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та іншими нормативно-правовими актами.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих на час призначення пенсії ОСОБА_1, визначався статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII Про прокуратуру.

Приписи частин дванадцятої, сімнадцятої статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.91р. №1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько -слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України Про прокуратуру, на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 (в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 28.12.2014 №76-VIII), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв'язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Проте, згідно вищевказаної статті в редакції Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено.

Між тим, з аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія, згідно із Законом України "Про прокуратуру", на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько -слідчих працівників.

Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачена можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак, встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію за вислугу років, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.

Враховуючи те, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та ст. 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд вказує, що позивач має право на перерахунок пенсії, з огляду на дію Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", оскільки у такому разі мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Згідно до викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Так, Конституційний Суд України сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі в органах прокуратури. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що їх служба пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей, а тому це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657, яка набрала чинності 06.09.2017, внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505, якими підвищено розміри посадових окладів працівників органів прокуратури.

Суд звертає увагу на те, що норми статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 року №76-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року).

Пунктом 16 розділу III Прикінцеві положення цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

За таких обставин, на час спірних правовідносин позивач мав право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні були бути визначені Кабінетом Міністрів України, однак не прийняті ані до моменту його звернення за перерахунком пенсії, ані дотепер, що призвело до оспорюванні цієї відмови у такому перерахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 КАС України зазначено, що забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства яке регулює спірні відносини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутність нормотворчої ініціативи з боку Держави не може бути передумовою для порушення прав людини на отримання пенсії.

Пунктами 4 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 №432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" внесено зміни до схем посадових окладів працівників Генеральної прокуратури України.

Водночас, як було зазначено вище, на час звернення позивача із заявою до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України про здійснення вказаного перерахунку пенсії, Кабінетом Міністрів України не виконано покладеного на нього обов'язку щодо визначення порядку перерахунку пенсії.

Отже, маючи відповідне право, проте перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, заявник не може його реалізувати.

Враховуючи висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Суханов та Ільченко проти України від 26 вересня 2014 року, наведені вище обставини розцінюються судом як невиправдане втручання у право заявника.

При цьому, суд наголошує, що до перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відтак, зміни, внесені до Закону України Про прокуратуру після призначення позивачу пенсії, в частині зменшення відсоткового розміру заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії, стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10 грудня 2013 року №21-348а13, від 17 грудня 2013 року №21-445а13, в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 та від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно абз.6. п. 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру (в редакції Закону України від 02.03.2015 р. N 213-VIII і Закону України № 911-VIII від 24.12.2015), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2018 року максимальна пенсія в Україні не може перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян. Отже, оскільки прожитковий мінімум для таких осіб з 1 січня 2018 року становитиме 1373 грн. максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 13730 гривень.

Згідно із п.п. 1 та 2 Прикінцевих Положень Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Враховуючи те, що позивачу пенсія призначена до 01 січня 2016 року, то до розміру пенсії позивача не повинні застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії, які визначені абзацом шостим частини п'ятнадцятої ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. (в редакції Закону України № 911-VIII від 24.12.2015р.

Як зазначалось вище, частиною двадцятою статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 (редакції Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII) встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Але, на час виникнення спірних правовідносин, Кабінетом Міністрів України не визначено умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутн6ості такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовуються для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Враховуючи відсутність нормативного акту який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки вказаними порядками врегульовано подібні правовідносини, що виникають у зв'язку з виникненням особи права перерахунок пенсії.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 №1566/11846 встановлено, що з метою перерахунку призначеної пенсії до Управління пенсійного фонду подається заява встановленого зразка.

За приписами пунктів 2, 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок № 45) на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином, Порядком № 45 визначено особливу процедуру перерахунку пенсій, зокрема, встановлено, що підставою для проведення перерахунку пенсії є відповідна довідка уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення.

З аналізу вищенаведених норм законодавства судом робиться висновок, що проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії можливо лише за дотриманням двох вимог: звернення до управління пенсійного фонду з відповідною заявою та довідкою уповноваженого органу про розмір заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії) з 01.10.2017 року, на підставі довідки Прокуратури Харківської області від 12.02.2018 року № 19-568 вих.18, виходячи з 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати заступника прокурора Харківської області, на підставі довідки прокуратури Харківської області від 12.12.2017 № 18-501, без обмеження її граничного розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

При цьому, суд зазначає, що положення п.5 Прикінцевих положень Закону від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, визначені повноваження суду при вирішенні справи. Так, зазначеною нормою законодавства передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За приписами ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень (п.1); визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2); визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій (п. 3); визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії (п. 4); встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень (п.5); прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п.6); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п. 10).

Приписами ч. 3 зазначеної норми передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд має право зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, згідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові № 9/175-04 від 24.01.2006 р., суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192 від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Отже, з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є визнання протиправним рішення № 31 від 16.02.2018 року з розгляду спірних питань при перерахунку пенсій Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату, яка видана прокуратурою Харківської області 12.02.2018 за №568 вих.18, та зобовязання Індустріальне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести позивачу перерахунок пенсії з 01.10.2017 року на підставі довідки про заробітну плату, яка видана прокуратурою Харківської області від 12.02.2018 року № 19-568 вих.18, виходячи з 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її граничного розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 243, 246, 255, 257, 258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: вул. Северина Потоцького, 34 "Б", кв. 137, м. Харків, 61115, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові (адреса: м. Харків, просп. Московський, 198/3, 61082, ) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконними дії Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова та рішення № 31 від 16.02.2018, які полягають у відмові здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років в розмірі 90 відсотків, призначеної згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, відповідно до поданої заяви від 13.02.2018 на підставі довідки прокуратури Харківської області від 12.02.2018 року №19-568 вих.18.

Зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести з 01.10.2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції від 28.01.2005 року), на підставі додатково поданих документів (довідка, інформація), наданих прокуратурою Харківської області за супровідним листом №19-568 вих.18 від 12.02.2018 року про заробітну плату за аналогічною посадою, яка складає 34287,79 грн., в тому числі: оклад 7104,76 грн., надбавка за класний чин 2095,24 грн., надбавка за вислуги років 1953,81 грн., надбавка за особливо важливі завдання 8305,00 грн., щомісячна премія 14118,50 грн., підвищення окладу за нагляд при виконанні судових рішень 710,48 грн., в розмірі 90 % від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (адреса: вул. Северина Потоцького, 34 "Б", кв. 137, м. Харків, 61115, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (адреса: м. Харків, просп. Московський, 198/3, 61082, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлений 18.04.2018 року.

Суддя Супрун Ю.О.