Справа № 808/3942/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 березня 2018 року 10:50Справа № 808/3942/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О. та представників

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київінвестбуд-3»

про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2017 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Київінвестбуд-3 (далі відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, згідно п. «б»-«з» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення працівникам відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з жовтня по листопад 2017 року включно у розмірі 8098,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що працівникам підприємства відповідача виплачується пенсія на пільгових умовах на підставі п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Підприємство відповідача є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування, та з жовтня по листопад 2017 року включно позивачем нараховано до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 у сумі 8098,45 грн. Однак, в добровільному порядку відповідачем не відшкодовуються вказані витрати.

Ухвалою суду від 22.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.01.2018.

Ухвалою суду від 18.01.2018 підготовче засідання відкладено до 13.02.2018 о 09:30 год.

Ухвалою суду від 13.02.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 05.03.2018 о 09:30 год.

18.01.2018 представником відповідача надано відзив на позовну заяву (вх.№1867), в якому зазначено, що в листопаді 2016 року у відповідача змінилися засновники, кінцевий бенефіціарний, власник та керівництво. Після відповідної інвентаризації на підприємстві була виявлена відсутність ряду важливих документів щодо господарської діяльності товариства. Зазначає, що теперішні учасники товариства не були обізнані із заборгованістю перед Пенсійним фондом, більш того позивач не надав відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. Крім того, з позову не вбачається за якою професією працював гр. ОСОБА_4 та з якого року, відтак вважає що пільговий трудовий стаж вказаної особи є непідтвердженим в силу положень ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стосовно гр. ОСОБА_3 також вважає, що позивачем не надано жодних доказів на підставі яких було нараховано пенсію вказаній особі. Просить відмовити у позові у повному обсязі.

08 лютого 2018 року відповідачем надано другий відзив на позовну заяву (вх. № 4144) в якому відповідач зазначає, що пенсіонер ОСОБА_4 працював за професією електрозварника ручної дугової зварки в СМУ-31, проте відповідно до списків виробництв та професій зі шкідливим умовами праці, затвердженими ОСОБА_5 Міністрів СССР від 22.08.1956 р. № 1173, такої професії не передбачав. Також, пільговий період ОСОБА_6 за період з 1992 по 1995 роки не може бути зарахований, оскільки в той період не було проведено атестацію робочих місць. Стосовно пенсіонера ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.08.2014, атестація робочого місця монтажника стальних та залізобетонних конструкцій на підприємстві взагалі не проводилась. Також відповідачем зазначається, що у зазначених пенсіонерів не вистачає стажу роботи за списком №2, а тому нарахування пільгової пенсії суперечить вимогам законодавства. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Представником позивача надано відповідь на відзив відповідача (вх. №2648 від 24.01.2018), в яких зазначено що колишнім працівникам відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_4 призначена та виплачується пільгова пенсія за списком №2 відповідно до протоколів про призначення пенсії, що також підтверджується пільговими довідками, виданими відповідачем про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 18 від 04.08.2014 та № 05 від 12.06.2014 із зазначенням періодів такої роботи, її шкідливості та атестації робочих місць вказаних працівників. Крім того, відповідачем жодного разу не були оскаржені надіслані на його адресу розрахунки сум з відшкодування фактичних витрат по вказаним пенсіонерам, а також відповідачу були надіслані копії матеріалів пенсійних справ ОСОБА_7 та ОСОБА_4, які також містяться в матеріалах адміністративної справи.

03.03.2018 представником позивача надано повторну відповідь на другий відзив відповідача (вх.№ 7096), в якій зазначено що пенсія пенсіонерам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначена та виплачується відповідно до виданих відповідачем довідок із зазначенням періоду роботи, її шкідливості та атестації робочих місць. Також позивач зауважив, що предметом спору у справі є стягнення сум виплачених пенсій на пільгових умовах за списком №2, а не питання щодо правомірності призначення та виплати пільгових пенсій. Крім того зазначив, що в матеріалах адміністративної справи наявні довідки, видані відповідачем, які підтверджують наявний у пенсіонерів пільговий стаж, необхідний для призначення пенсії за списком №2 та це не позбавляє його обовязку сплати заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Позовні вимоги просив задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав адміністративний позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував на підставі обставин, викладених у відзивах на позов та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київінвестбуд-3» () відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», знаходиться на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

Відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та на підставі п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) колишнім працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначена пільгова пенсія.

Згідно розрахунків по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідачу за період з жовтня по листопад 2017 року включно нараховано 8098,45 грн.

У звязку з несплатою фактичних витрат загальна сума заборгованості відповідача перед Пенсійним фондом України по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 по пенсіонерам ОСОБА_3С та ОСОБА_4 за період з жовтня по листопад 2017 року становить 8998,45 грн.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій направлялись позивачем на адресу відповідача, проте сума заборгованості відповідачем сплачена не була. Крім того, зазначені розрахунки оскаржені відповідачем також не були.

Враховуючи несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Статтею 1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування №400/97-ВР (далі- Закон № 400/97-ВР) визначено, що платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до п.1 ст.4 Закону України № 400/97-ВР на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону: 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Відповідно до ст. 3 вищезазначеного Закону збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Порядок та процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до пп.6.1 п.6 Інструкції №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень цього Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пп.6.4 - пп.6.8 п.6 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня, та щомісячно до 25-го числа підприємства вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, що призначені в минулих роках.

Згідно ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує роботи, є трудова книжка. У випадках коли трудова книжка відсутня або якщо вона не містить вичерпну інформацію про характер роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, то відповідно до п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженому ОСОБА_5 Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, керівництво підприємства повинне надати уточнюючу довідку, яка є основним документом, який підтверджує право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком№2.

Судом встановлено, що пенсіонерам, колишнім працівникам відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначена та виплачується пільгова пенсія за Списком №2 відповідно до протоколів про призначення пенсі, що також підтверджено довідками виданими відповідачем про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №18 від 04.08.2014 та №05 від 12.06.2014 із зазначенням періодів такої роботи, її шкідливості та атестації робочих місць вказаних працівників.

Згідно п.9 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 Про затвердження порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, яка набрала чинності 21.08.1992, підставою для зарахування пільгового стажу роботи після 21.08.1992 є наказ по підприємству, організації про результати атестації робочих місць. Для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах при первинній атестації місць, до пільгового стажу зараховується 5-ти річний період роботи на підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати та період роботи впродовж наступних 5-ти років.

Матеріалами справи підтверджено своєчасне надіслання відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії пенсіонерам, що мають право на пільгову пенсію на підприємстві відповідача.

Вищевказаними Розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується наявність у відповідача зобовязання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по пенсіонерам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з жовтня по листопад 2017 року.

Також матеріалами справи підтверджено надіслання копій матеріалів пенсійних справ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на адресу відповідача.

Отже, з огляду на вищевикладене посилання відповідача на викладені у відзиві на позов щодо відсутності обовязку у підприємства у відшкодуванні фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій спростовується вищевикладеним.

До того ж, відповідачем не були оскаржені розрахунки сум з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зворотнього суду не надано.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У встановлені законодавством строки сума заборгованості відповідачем сплачена не була.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київінвестбуд-3» (, місцезнаходження: 69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 6, корп. Е-4) на користь Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд.2-б) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах згідно п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за жовтень - листопад 2017 року у розмірі 8098 (вісім тисяч девяносто вісім) гривень 45 копійок на рахунок №1061, МФО 313957, , банк філія ЗОУ АТ «Державний ощадний банк».

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 14.03.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко