Справа № 404/645/18
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/645/18
Номер провадження 2-а/404/282/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Муравйової С.Ю.,

учасники справи:

позивач- Колесніков І.І.,

представник позивача-Кушнірьов О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Петренко Олега Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №898071 від 24.01.2018, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Петренко О. В. за ч.1 ст. 126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.; а провадження по адміністративній справі у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що 24.01.2018 року, рухаючись на автомобілі по вулиці Попова в м. Кропивницький, був зупинений працівниками поліції. Інспектором повідомлено йому про порушення ним ПДР України, а саме: під час керування автомобілем користувався засобами мобільного зв"язку , тому просив пред'явити документи. Тримаючи посвідчення водія в своїх руках, пред'явив його працівнику поліції для перевірки. Так, як не передав зазначений документ до рук працівника поліції, йому повідомлено, про вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що Правил дорожнього руху не порушував, постанова складена інспектором без врахування його зауважень, пояснень та не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушення вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач , його представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Додатково представник позивача повідомив, що 05 березня 2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення , яке набрало законної сили , по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції Іващенко Д.О., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, яким визнано протиправною та скасовано постанову серії ВР№036822 від 24.01.2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП ( розмова по мобільному телефону). Тобто, навіть , законної вимоги інспектора не було для пред»явлення позивачем документів.

Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлявся належно, через канцелярію суду, надав відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск та відзив на позов, згідно якого вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Вважає свої дії законними та такими, що вчиненні у межах правового поля. Дійсно, 24.01.2018 року при здійсненні патрулювання екіпажем ним та його напарником, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний державний знак НОМЕР_1 користувався засобом зв"язку тримаючи у руці, та не пред'явив для перевірки посвідчення водія категорії "В", чим порушив п. 2.4, 2.1 (а) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КупАП. В його діях щодо винесення постанови серії БР № 898071 від 24.01.2018 року громадянину ОСОБА_1 порушень не було. Оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону, її суть обставинам правопорушення. Крім того, до суду надіслано, як доказ по справі відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 24.01.2018 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор згідно ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, залучене ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.02.2018 року, його представник в судове засідання також не з»явився, повідомлявся належно.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 24.01.2018 року він перебував у салоні автомобіля позивача в якості пасажира, коли останній був зупинений поліцейськими. Позивач керуючи автомобілем по телефону не розмовляв та показав посвідчення водія.

Заслухавши виступ учасників справи, пояснення свідка , дослідивши матеріали , в тому числі оглянувши відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск, яка була надана стороною відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити , з наступних підстав.

Враховуючи положення ст. 289 КпАП України, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 02.02.2018 року не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Судом встановлено, що 24 січня 2018 року о 9 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кропивницькому, по вул. Попова, 7, користувався засобом зв"язку тримаючи його у руці, та не пред'явив посвідчення водія для перевірки, чим порушив п. 2.4, 2.1 "а" ПДР України .

По факту вчинення правопорушення 24 січня 2018 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Петренко Олегом Васильовичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №898071, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП (а.с.26).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. «а» п.2.1 Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ( п. 2.4 ПДР).

За приписами ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Відповідно до статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати, зокрема, при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Законодавством визначено перелік випадків, коли працівник поліції має право вимагати, а водій зобов'язаний пред'явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс для перевірки.

При цьому, для перевірки документів водія необхідною умовою є наявність підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи транспортний засіб позивача було зупинено ніби-то за порушення Правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 126 КУпАП .

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Із наданого відзиву відповідача на позов вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний державний знак НОМЕР_1 в м. Кропивницькому, по вул. Попова, 7, користувався засобом зв"язку тримаючи його у руці. В ході перевірки документів ОСОБА_1, на його ( інспектора поліції) вимогу надати посвідчення водія- документи не надав , чим порушив, вимогу п. 2.1 «а», 2.4 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На позивача 24.01.2018 року було складено дві постанови: одна - за статтею 122 ч.2 КУпАП ( інспектор Іващенко Д.О.) , друга - за статтею ч.1 ст. 126 КУпАП ( інспектор Петренко О.В.).

05 березня 2018 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда , яке набрало законної сили , по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції Іващенко Д.О., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, визнано протиправною та скасовано постанову серії ВР№036822 від 24.01.2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП ( користування засобами зв»язку, тримаючи їх у руці). Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП- закрито. Суд встановив, що відповідач не надав доказів , підтверджуючих факт вчинення правопорушення, незважаючи на те, що посилався на них під час розгляду справи та демонстрував позивачу ( а.с.53-56 ).

В судовому засіданні переглянуто судом відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск, наданий відповідачем Петренко О.В., як доказ притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, проте із переглянутих файлів не вбачається факту порушення позивачем п.2.4 та 2.1 ПДР України

Враховуючи те, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, суд робить висновок про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП .

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, суд зазначає наступне.

Так, у пункті 2.4 мотивувальної частини рішення у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Дане твердження спростовується п.1 p. III Інструкції №1395, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, частиною 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП та статтею 133 Конституції України, відповідно до якої систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

На підставі вище зазначеного, суд зазначає, що інспектором , як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної у даній справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то суд робить висновок про неправомірне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Петренко Олега Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення -задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №898071 від 24.01.2018, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Державної патрульної поліції лейтенанта поліції Петренко О. В. за ч.1 ст. 126 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Провадження по адміністративній справі у скоєнні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП -закрити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення , безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків ;

відповідач: інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Кропивницький Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Петренко Олег Васильович, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 "б", м. Кропивницький, 25030;

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Управління патрульної поліції у місті Кропивницький Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 "б", м. Кропивницький, 25030.

Повне судове рішення складено 19.04.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда