Справа № 463/1959/18
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/1959/18
Провадження № 2-а/463/159/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Миличук У.Р.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 487461 від 02 квітня 2018 року.

Ухвалою судді від 12.04.2018 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії БР № 487461 від 02 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Вважає дану постанову незаконною, оскільки постанова не відповідає дійсним обставинам справи, вимогам закону, яким регулюється правила дорожнього руху та є немотивованою і необгрунтованою. Зазначає, що він не порушував правил дорожнього руху, не здійснював зупинку на перехресті та його транспортний засіб не створював перешкоди дорожньому руху іншим транспортним засобам чи пішоходам. Вказує, що відповідачем не повно зясовано обставини, що мають істотне значення для справи. Також відсутні схема місця події, фото, відео фіксація. Винесення постанови без наявності обовязкових ознак події, складу адміністративного правопорушення, необхідних та достатніх доказів, неправильної кваліфікації порушення є грубим порушенням вимог Кодексу України про адміністративні справи та є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Тому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 487461 від 12 квітня 2018 року, оскільки жодних порушень Правил дорожнього руху України він не вчиняв.

В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні наведеним вище.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2 ст. 268 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

А тому суд вважає, у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що слід скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.5 ст. 77 КАС України передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 487461 від 12 квітня 2018 року (а.с.4), ОСОБА_1 02 квітня 2018 року о 09 год. 50 хв. на вул. Гнатюка-Коновальця у м. Львові, здійснив зупинку на перехресті, а також транспортний засіб робить неможливим рух інших транспортних засобів та створює перешкоду руху пішоходів, порушив розділ п.15.9г, 9г, 10д Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено, відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

В судовому засіданні позивач визнав, що дійсно 02.04.2018 року о 09 год. 50 хв., припаркував свій автомобіль на вул. Гнатюка у м. Львові, проте не здійснював зупинку на перехресті та його транспортний засіб не створював перешкоди дорожньому руху іншим транспортним засобам та не створював перешкод руху для пішоходів, Правил дорожнього руху не порушував.

Відповідач наведені обставини не спростував, жодних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не представили. Складена постанова відносно позивача не є самодостатнім доказом для встановлення факту адміністративного порушення. А тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних доказів у справі.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП відповідач суду не представив, представник відповідача в судове засідання не зявився, жодних заперечень проти позову на адресу суду не скерував. Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обовязок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів. Позивач стверджує, що не здійснював зупинку на перехресті та його транспортний засіб не створював перешкоди дорожньому руху іншим транспортним засобам та не створював перешкод руху для пішоходів, правил дорожнього руху не порушував.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Таким чином, оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 244, 246, 271, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

скасувати постанову серії БР № 487461 від 02 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Суддя Жовнір Г.Б.