Справа № 760/8109/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/8109/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Лазаренко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадянина Ізраїлю ОСОБА_4 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Начальника Окремого контрольно-пропускного пункту Матусяка Едуарда Вікторовича до громадянина Ізраїлю ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до громадянина Ізраїлю ОСОБА_4 про затримання іноземця до вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту Україні.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - громадянин Ізраїлю ОСОБА_4, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2017 року о 03 год. 29 хв. громадянин ОСОБА_4 незаконно перетнув державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України, а саме: в пункті пропуску «Київ» (Жуляни) терміналу А КПМА «Київ» на напрямку «Відліт» під час оформлення пасажирів рейсу 593 «Київ-Рим», пред'явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Ізраїль НОМЕР_1 виданий 07 вересня 2015 року на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що містить недостовірні відомості про особу.

Дії громадянина ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки він своїми умисними діями незаконно перетнув державний кордон України за документом, що містить недостовірні відомості про особу.

На момент затримання, документів, що посвідчують особу та надають право на перетинання державного кордону України відповідач не мав.

Відповідно до висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 08 травня 2017 року, встановлено, що закордонний паспорт громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не відповідає встановленому зразку.

Про затримання відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1, який під час адміністративного затримання стверджував, що є громадянином Держави Ізраїль, встановленим порядком було повідомлено Посольство Держави Ізраїль в Україні.

Під час перебування у спеціальному приміщенні відділу прикордонної служби «Жуляни» відповідач звернувся до посадових осіб Державної прикордонної служби України із заявою про визнання його біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, де зазначив, що він є особою без громадянства ОСОБА_4, який став жертвою переслідувань за приналежність до певної соціальної групи політичних переконань.

Зазначені вище обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що характер допущеного відповідачем порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, інші обставини, в тому числі, суперечливість пояснень відповідача, спосіб вчиненого порушення, а також обставини, які характеризують особу відповідача, в тому числі, відсутність постійного місця проживання на території України, відомості про його доходи та матеріальний стан, свідчать про необхідність застосування одного з обмежувальних заходів, визначених ст. 183-7 КАС України.

Колегія судів погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

У ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04 листопада 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11 вересня 1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства станом на час розгляду справи в суді першої інстанції були визначені ст. 183-7 КАС України від 06 липня 2005 року, а станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ст. ст. 288 - 289 КАС України від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 20 постанови Пленум Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», іноземець чи особа без громадянства, які з наміром бути визнаними біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, незаконно перетнули державний кордон України, повинні без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, чи посадової особи Державної прикордонної служби України із заявами про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також надати посадовим особам Державної прикордонної служби України пояснення про причини незаконного перетинання державного кордону України. Якщо у таких осіб відсутні документи, які посвідчують особу, або такі документи є фальшивими, вони повинні повідомити про цю обставину, а також викласти причини зазначених ситуацій у поясненні.

Згідно з пунктом 8 Типового Положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1110 від 17 липня 2003 року, поміщення іноземців до пункту перебування здійснюється його адміністрацією на підставі рішення адміністративного суду згідно з актом приймання-передачі після завершення органами внутрішніх справ, охорони державного кордону чи Служби безпеки документування порушення іноземцями законодавства України та у разі неможливості з об'єктивних причин (відсутність паспортних документів, коштів для повернення тощо) проведення організаційних і практичних заходів щодо їх адміністративного видворення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст. 16 цього ж Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Положеннями ч. 2 ст. 183-7 КАС України встановлено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень: 1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації; 2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу; 3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які не законно перебувають в Україні», затвердженої наказом МВС України № 748/288781 від 29 лютого 2016 року, іноземці та особи без громадянства утримуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства протягом строку, необхідного для виконання постанови суду, зокрема про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України.

Як встановлено судом, на момент затримання відповідача, у нього були відсутні документи, які посвідчують особу та відомості про законний в'їзд і подальше законне перебування на території України. Надані відповідачем пояснення містили ряд суперечливих відомостей.

Для з'ясування фактичних обставин стосовно вчиненого відповідачем правопорушення, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року зупинено провадження по справі у зв'язку з розглядом в Солом'янському районному суді м. Києва 10 жовтня 2017 року матеріалів, які надійшли з ОКПП «Київ» про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до листа Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року № 760/15325/17/17967/2018 (вх. № 10939 від 29 березня 2018 року), вбачається, що рішення по зазначеній справі прийнято.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року по справі № 760/15325/17 ОСОБА_4, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП. Зазначене рішення набрало законної сили 13 березня 2018 року.

Під час розгляду справи № 760/15325/17 Солом'янським районним судом м. Києва встановлено, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підтверджується доказами, які були досліджені в ході розгляду адміністративного матеріалу, а саме:

«Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 189396 від 05 травня 2017 року, який складено відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП з якого вбачається, що 06 травня 2017 року о 03 год. 29 хв. громадянин ОСОБА_4 незаконно перетнув державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України, а саме: в пункті пропуску «Київ» (Жуляни) терміналу А КПМА «Київ» на напрямку «Відліт» під час оформлення пасажирів рейсу 593 «Київ-Рим», пред'явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Ізраїль НОМЕР_1 виданий 07 вересня 2015 року на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що містить недостовірні відомості про особу.

Протоколом про адміністративне затримання від 08 травня 2017 року з якого вбачається, що ОСОБА_4 було затримано у зв'язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: у зв'язку з тим, що 06 травня 2017 року о 03 год. 29 хв. громадянин ОСОБА_4 у пункті пропуску «Київ» (Жуляни) на напрямку «Відліт», незаконно перетнув Державний кордон України, оскільки під час оформлення пасажирів рейсу 593 «Київ-Рим», пред'явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Ізраїль НОМЕР_1 виданий 07 вересня 2015 року на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що містить недостовірні відомості про особу.

Повідомленням першого заступника начальника ОКПП «Київ» - начальника штабу полковника ОСОБА_7, з якого вбачається, що 08 травня 2017 року о 08 год. 50 хв., в пункті пропуску для міжнародного повітряного сполучення «Київ» (Жуляни), на підставі ст.ст. 260, 261, 262 тач. 2 ст. 263 КУпАП затримано в адміністративному порядку на строк до тьох діб для встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення зі слів громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., який здійснив законне перетинання державного кордону України, а саме 06 травня 2017 року, о 03 год. 29 хв., у пункті пропуску «Київ» (Жуляни), рейсом № 593 сполученням «Київ-Рим», вилетів за межі території України за закордонним паспортом громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що має ознаки часткової підробки. Під час затримання було проведено особистий огляд та огляд речей гр. ОСОБА_4 та вилучено вищевказаний документ.

Протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів відповідно до якого у громадянина ОСОБА_4 під час огляду було виявлено та вилучено для тимчасового зберігання - закордонний паспорт громадянина Ізраїлю № НОМЕР_2 виданий 07 липня 2015 року на ім'я ОСОБА_4.

Рапортом начальника групи паспортного контролю 2-го ВСП «Жуляни» ст. лейтенанта ОСОБА_9 з якого вбачається, що з 19 год. 00 хв. 07 травня 2017 року до 09 год. 00 хв. 08 травня 2017 року, він виконував обов'язки в п/н ПСЗПН на напрямку (приліт) в складі 3-го відіпс. Близько 02 год. 40 хв. у пункті пропуску для повітряного сполучення «Київ» (Жуляни) в ході здійснення прикордонного контролю на в'їзд в Україну пасажирів рейсу № 590 сполученням «Фіумічіно-Київ» прибув повернутий громадянин Ізраїлю ОСОБА_4, чол. ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Ізраїлю для виїзду за кордон № НОМЕР_2, який містить ознаки часткової підробки.

Рапортом начальника 3-го всп «Жуляни» ст. лейтенанта Лернатовича А.Б. з яких вбачається, що з 19 год. 00 хв. 07 травня 2017 року до 09 год. 00 хв. 08 травня 2017 року, він очолював зміну прикордонних нарядів. Близько 02 год. 40 хв. у пункті пропуску для повітряного сполучення «Київ» (Жуляни), йому доповів ПСЗПН на напрямку «приліт» ст. лейтенант ОСОБА_9, що в ході здійснення прикордонного контролю на в'їзд в Україну пасажирів рейсу № 590 сполученням «Фіумчіно-Київ» прибув повернутий громадянин Ізраїлю ОСОБА_4, чол.., ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Ізраїлю для виїзду закордон № НОМЕР_3, який містить ознаки часткової підробки. За результатами аналізу бази даних «Відомості про осіб, що перетинають державний кордон» встановлено, що особа за даним паспортним документом, що містить недостовірні відомості про особу, здійснила перетин державного кордону У країн* на виїзд 06.05.2017 року о 03 год. 29 хв. через пункт пропуску «Київ - Жуляни» рейсом 593 за маршрутом прямування «Київ - Рим» тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Висновком за результатами здійснення поглибленої перевірки документ відповідно до якого встановлено, що за результатами здійснення поглибленої перевірки документа: ЗП гр. Ізраїлю № НОМЕР_2, виданий 07 вересня 2015 року - 06 вересня 2025 року, органам видачі - RAMAT GAN на ім'я громадянина Ізраїлю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний документ не відповідає встановленому зразку про що свідчать наступні ознаки: люмінесценція в УФ променях довжиною 365 нм. не відповідає встановленому зразку; водяний знак відсутній; дрібні деталі малюнку по ламінату сторінки з установчими даними відрізняються від оригіналу; фонова сітка етикетки з установчими даними нанесена струменевим друком, змінні та постійні реквізити - лазерним принтером, що не відповідає оригіналу (в оригіналі сітка виконана офсетним друком, а постійні, змінні реквізити та номер документу - лазерним друком).

Відповідями Радника Посольства Держави Ізраїль в Україні Біньяміна Еті, від 08 травня 2017 року та від 10 травня 2017 року на доповнення до листа Начальника Державної прикордонної Служби України ОКПП «Київ» за №27/5172 від 08 травня 2017 року відповідно до якої закордонний паспорт за № НОМЕР_2, на ім'я ОСОБА_11 (ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно бази даних консульської системи не існує і такий паспортне видавався.»

Постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року містить посилання також на інші докази, які у сукупності підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 204-1 КУпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З огляду на те, що вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, встановлено під час розгляду справи № 760/15325/17, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про затримання особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не приймається судом до уваги надана позивачем до суду апеляційної інстанції постанова Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2017 року по справі № 743/1020/17 за позовом ОСОБА_11 і ОСОБА_12 до ОКПП «Київ» ДПС України Лернатовича А.Б. про визнання незаконним та скасування протоколу про адміністративне затримання, стягнення майнової і моральної шкоди, оскільки відповідно до відмітки даного суду зазначене рішення не набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу громадянина Ізраїлю ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 23 квітня 2018 року.