Справа № 826/7335/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2018 року № 826/7335/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаПодільської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_2
провизнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_3 (довіреність від 07.06.2017 за реєстр. № 1120),

представник відповідача - Омелян В.О. (довіреність від 09.01.2018 № 106-198)

представника третьої особи - ОСОБА_5 (довіреність від 25.09.2017 №1908),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2, про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.01.2018 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача були відсутні правові підстав для відмови позивачу в задоволенні його заяви щодо зняття з реєстрації в належній йому на підставі договору дарування квартирі ОСОБА_2, оскільки ним було подано всі необхідні документи, що підтверджували перехід до нього прав на квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав письмовий відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що за результатами розгляду поданої позивачем 13.05.2017 заяви про зняття з реєстрації місця проживання на підставі статей 7, 9-1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та пунктів 11 та 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 прийнято рішення про відмову в знятті з реєстрації місця проживання, оскільки позивачем не було надано необхідних документів визначених зазначеними нормами законодавства.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, зазначив про відсутність підстав для зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про зняття з реєстрації місця проживання, в якій проси зняти з реєстрації місце проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з втратою права користування житлом колишнім мешканцем.

Разом з зазначеною заявою відповідно до акту прийому - передачі документів від 12.05.2017 було подано копію паспорту власника - 3 арк., копію правоустановчих документів на житло - 3 арк., квитанцію про сплату держ. мита - 1 арк.

13.05.2017 Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації відмовлено ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місце проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та зазначено наступне: "Особою не подано необхідних документів або інформації".

Позивач не погоджуючись з рішенням щодо відмови в зняття з реєстрації місце проживання ОСОБА_2 звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були частково порушені з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої другої та шостої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Частиною першою статті 11 вказаного Закону встановлено, що орган реєстрації здійснює, у тому числі, реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Статтею 9 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Відповідно до пункт 3 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно з пунктом 11 вказаних Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Відповідно до абзаців 9 та 10 пункту 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев'ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.

Згідно з абзацом 11 пункту 29 вказаних Правил разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Таким чином за заявою власника житла може бути знято з реєстрації місце проживання особи на підставі документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням чи відчуження житла. У знятті з реєстрації місця проживання може бути відмовлено, зокрема, у випадку якщо особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію, при цьому у рішенні про відмову мають бути зазначені причини відмови.

Відповідачем за результатами розгляду заяви позивача щодо зняття з реєстрації місце проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з втратою права користування житлом колишнім мешканцем прийнято рішення від 13.05.2017, яким відмовлено у зняття з реєстрації місце проживання.

Підставами для відмови в зазначеному рішення вказано наступне: "Особою не подано необхідних документів або інформації". При цьому жодні посилання на те, яких саме документів не було подано рішення від 13.05.2017 щодо відмови в зняті реєстрації місця проживання не містить.

В наданих суду запереченнях відповідачем зазначено про те, що оскаржуване рішення прийнято на підставі статей 7, 9-1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та пунктів 11 та 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 оскільки позивачем не було надано необхідних документів визначених нормами законодавства, водночас, як в наданих суду запереченнях, так і під час судового засідання відповідачем не зазначено, яких саме необхідних документів позивачем не було подано разом заявою щодо зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на зазначене, враховуючи те, що ні в рішенні від 13.05.2017 яким позивачу відмовлено у знятті з реєстрації місце проживання ОСОБА_2, ні в наданих суду запереченнях відповідачем не зазначено відсутність яких саме документів визначених нормами закодавства стала підставою для прийняття вказаного рішення, суд дійшов висновку про те, що воно прийнято з порушенням вимог пункту 11 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 та не відповідає вимозі обґрунтованості прийняття рішення визначеній пунктом 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Кодекс адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень

Позивачем у позовній заяві заявлено вимогу щодо визнання відмови у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 протиправною, водночас враховуючи положення пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога підлягає задоволенню шляхом визнання вказаної відмови протиправною та її скасування.

Враховуючи те, що як було встановлено судом відповідачем, до повноважень якого належить розгляд заяв та доданих до них документів щодо зняття з реєстрації місця проживання, подану позивачем заяву щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не було належним чином розглянуто та надано оцінку їй та доданим до неї документам, та прийнято оскаржуване рішення без належного обґрунтування підстав його прийняття, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо зобов'язання відповідача зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що судом було встановлено протиправність відмови відповідача щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача та зобов'язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (04070, м. Київ, вул. Константинівська, 9/6, ), третя особа - ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову посадових осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.05.2017 у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 1996 року народження за адресою: АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.05.2017 щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 1996 року народження за адресою: АДРЕСА_1.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (04070, м. Київ, вул. Константинівська, 9/6, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200,00 грн. (триста двадцять грн. 00 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов