Справа № 809/1626/17
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/12484/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Кухтея Р.В., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі № 809/1626/17 за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №229535-13 від 04.07.2016,-

суддя в 1-й інстанції - Матуляк Я.П.,

час ухвалення рішення - 05.12.2017 року, 11:11 год,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 11.12.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

27 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 229535-13 від 04.07.2016.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач протиправно, в порушення норм статті 267 Податкового кодексу України, на підставі помилкових висновків про обов'язок позивача сплачувати транспортний податок за оподатковуваний період - 2016 рік на об'єкт оподаткування - транспортний засіб марки LEXSUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 куб. см., податковим повідомленням-рішенням за № 229535-13 від 04.07.2016 року визначив податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25 000 гривень. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у позивача у власності є транспортний засіб LEXSUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 куб. см., який у відповідності до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування. Вартість транспортного засобу визначено згідно даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Тому, контролюючий орган правомірно у відповідності до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, податковим повідомленням-рішенням за № 229535-13 від 04.07.2016 визначив позивачу транспортний податок в розмірі 25 000 гривень. Згідно даних про наявність у позивача об'єкта оподаткування, а саме легкового автомобіля, з року випуску якого минуло не більше 5 років та середньо ринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати ДПІ в м. Івано-Франківську правомірно і обґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення з цього податку.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач є власником зареєстрованого 18.05.2013 року транспортного засобу LEXSUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 куб. см. (а.с.11-12).

04.07.2016 року Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми Ф за № 229535-13, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн. (а.с.13).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2016 року, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно відповіді Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.11.2017 за №3805-04/39145-07, наданої на адвокатський запит представника позивача, середньоринкова вартість транспортного засобу марки LEXSUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 куб. см. та пробігом 76014 км. у 2016 році становила 934923,00 гривень (а.с.14).

У відповідності до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, визначальною умовою для обчислення транспортного податку з фізичних осіб є одночасна наявність у власності легкового автомобіля з року випуску якого минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, то в даних правовідносинах транспортний засіб марки LEXSUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 куб. см., що належав позивачу, не є об'єктом оподаткування.

З урахуванням положень підп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України, суд приходить до висновку, що автомобіль позивача не є об'єктом оподаткування транспортним податком, а в позивача у 2016 році був відсутній обов'язок його сплати.

Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення за №229535-13 від 04.07.2016 року, є протиправним та підлягає до скасування.

Крім того су погоджується з доводами позивача, що транспортний податок відповідно до п.п.10.1.1 п.10.1 ст.10 та п.п.265.1.2 п.265.1ст.265 ПК України, відноситься до місцевих податків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно статті 33 Податкового кодексу України податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів (пункт 33.1). Податковий період може складатися з кількох звітних періодів (пункт 33.2). Базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку (пункт 33.3).

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014, який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, статтю 267 Податкового кодексу України викладено в новій редакції та згідно змін якої введено транспортний податок.

01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VIII від 24.12.2015, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, до статті 267 щодо об'єкта оподаткування транспортним податком.

Так, статтею 267 Податкового кодексу України у редакцій, чинній на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення № 229535-13 від 04.07.2016., встановлено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (підпункт 267.1.1 пункту 267).

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (підпункт 267.3.1 пункту 267.3).

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункт 267.5).

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункт 267.6).

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 пункту 267.2)..

У відповідності до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, визначальною умовою для обчислення транспортного податку з фізичних осіб є одночасна наявність у власності легкового автомобіля, з року випуску якого минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Постановою Кабінету Міністрів України за №66 від 18.02.2016 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком (далі - Методика).

Згідно пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403, за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку (пункт 4).

Ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану (пункт 5).

Аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об'єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація (пункт 6).

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів (пункт 11).

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується (пункт 12).

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14).

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01.01.2016 становила 1 378 гривень.

Враховуючи норми Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", середньоринкова вартість автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) станом на 1 січня податкового (звітного) року, на 2016 рік, повинна становити 1 033 500 гривень.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно відповіді Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.11.2017 за №3805-04/39145-07, наданої на адвокатський запит представника позивача, середньоринкова вартість транспортного засобу марки LEXSUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 куб. см. та пробігом 76014 км. у 2016 році становила 934923,00 гривень (а.с.14).

У відповідності до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, визначальною умовою для обчислення транспортного податку з фізичних осіб є одночасна наявність у власності легкового автомобіля з року випуску якого минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, то в даних правовідносинах транспортний засіб марки LEXSUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 куб. см., що належав позивачу, не є об'єктом оподаткування.

З урахуванням положень підп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України, суд приходить до висновку, що автомобіль позивача не є об'єктом оподаткування транспортним податком, а в позивача у 2016 році був відсутній обов'язок його сплати.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області неправомірно було прийнято податкового повідомлення-рішення № 229535-13 від 04.07.2016 року.

А відтак, аргументи апеляційної скарги жодним чином не спростовують обставин встановлених судом, не містять підстав, які свідчили б про неправильне застосування судом першої інстанції матеріального або процесуального права та заперечуються матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. В. Кухтей
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 19.04.2018 року