Справа № 820/5967/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 квітня 2018 р. № 820/5967/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкові повідомлення - рішення № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., вимогу про сплату боргу №Ф- від 11.09.2017 р., рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.09.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 серпня 2017 року відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року відповідно до затвердженого плану перевірки. За результатами планової виїзної перевірки було складено ОСОБА_4 від 21.08.2017 №10389/20-40-13-15/НОМЕР_1. Згідно висновків ОСОБА_4 перевірки від 21.08.2017 №10389/20-40-13-15/НОМЕР_1 встановлені порушення, допущені фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 Позивач не погоджуючись з актом перевірки надав заперечення та 11.09.2017 року та отримав від ГУ ДФС у Харківській області лист №2449/20-40-13-15 від 06.09.2017 року, яким висновки акту в частині порушень та донарахованих сум залишено без змін. ГУ ДФС у Харківській області на підставі акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., вимогу про сплату боргу №Ф- від 11.09.2017 р., рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.09.2017 року. 20.09.2017 року позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою про скасування податкових повідомлень-рішень № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., вимоги про сплату боргу №Ф- від 11.09.2017 р., рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.09.2017 року. Державною фіскальною службою рішення та вимога залишені без змін, а скарга позивача без задоволення. Державною фіскальною службою України рішення про результати розгляду скарги №15547/П/99-99-11-02-01-14 від 23.11.2017 року щодо оскарження податкових повідомлень-рішень № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга позивача без задоволення. Позивач вважає, що порушень податкового законодавства ним допущено не було, а висновки акту перевірки не є вірними.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказала, що повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС у Харківській області повністю відповідають вимогам діючого законодавства, а тому є законними та обґрунтованими, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДФС у Харківській області.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі пп.20.1.4 п.2.0.1 ст. 20, п. 77.1 п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02..12.2010р. № 2755-УІ зі змінами та доповненнями, на підставі статті 13 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI „ Про збір та облік єдиною внеску на загальнообовязкове Державне соціальне страхування , наказу Головного управління ДФС у Харківській області №2966 від 07.2017р., та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 податкова адреса: АДРЕСА_1, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період. з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016 р. відповідно до затвердженого плану перевірки.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області складено акт від 21.08.2017 р. №/10389/20-40-13-15/НОМЕР_1 Про результати документальної планової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства - щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. (т. 1 а.с.14-50).

Відповідно до висновків ОСОБА_4 перевірки встановлені ФОП ОСОБА_1 порушення:

- в порушення п.167.1 , ст.167, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, (заниження податку з доходів фізичних осіб, який було утримано з сукупного доходу одержаного у 2016 році на суму 12761,22 грн.;

- в порушення ст.9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22% (2016 рік) встановлено заниження суми страхових внесків від суми чистого доходу за 2016 рік на суму 15597,05 грн.;

- в порушення п.1.2 ст. 16 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та доповненнями занижено сплату військового збору на суму 1063,44 грн.;

- п.198.5 ст.198 ПК України із змінами та доповненнями не перерахувано до бюджету ПДВ в сумі 19387,44 грн.

Позивач не погодившись з ОСОБА_4 перевірки подав 28.08.2017 року заперечення до акту від 21.08.2017 №10389/20-40-13-15/НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 51-59)

ГУ ДФС у Харківській області листом №2449/20-40-13-15 від 06.09.2017 року висновки акту в частині порушень та донарахованих сум залишило без змін (т. 1 а.с.60-67).

ГУ ДФС у Харківській області за результатами перевірки винесло податкові повідомлення-рішення № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., вимогу про сплату боргу №Ф- від 11.09.2017 р., рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.09.2017 року (т.1 а.с. 83-87).

20.09.2017 року позивач листом вих. № 20/09 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою про скасування податкових повідомлень-рішень № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., вимоги про сплату боргу №Ф- від 11.09.2017 р., рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.09.2017 року (т.1 а.с. 68-82).

Державною фіскальною службою України направлено позивачу рішення про результати розгляду скарги №14036/П/99-99-11-02-02-25 від 25.10.2017 року, яким вищевказані рішення та вимога залишені без змін, а скарга позивача без задоволення (т.1 а.с. 89-91).

Державною фіскальною службою України направлено позивачу рішення про результати розгляду скарги №15547/П/99-99-11-02-01-14 від 23.11.2017 року, яким податкові повідомлення-рішення залишення без змін, а скарга позивача без задоволення (т. 1 а.с. 92-95).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Як з'ясовано судом, фактичною підставою для винесення спірних рішень слугувало відображене в акті перевірки судження суб'єкта владних повноважень про те, що при проведенні перевірки з метою правильності визначення складу витрат було проведено співставлення даних, зазначених у деклараціях про майновий стан та доходи ФОП ОСОБА_1 за 2014-2016 роки з даними документів обліку доходів та витрат, банківськими виписками. За результатами співставлення встановлено, що ФОП ОСОБА_1 були реалізовані придбані товарно-матеріальні цінності, але первинні документи на придбання товарно-матеріальних цінностей, перелік яких зазначений на сторінці 19 акту перевірки, до перевірки не надано. Згідно з даними перевірки залишок товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2014р. та 31.12.2016р. відсутні.

Крім того, в ході перевірки повноти визначення податкових зобовязань встановлено, що згідно з податковими накладними, виписками про рух коштів на банківських рахунках ФОП ОСОБА_5 було закуплено, а не реалізовано товарно матеріальні цінності на загальну суму 116324,64 грн., в тому числі податок на додану вартість 19387,44 грн.

Під час судового розгляду встановлено, що позивач у перевіряємий період здійснюючи оптову та роздрібну торгівлю запасними частинами та обладнанням, без використання праці найманих працівників за безготівкові кошти.

Так, між позивачем, ФОП ОСОБА_1, та його постачальниками укладалися господарські договори, які виконувались ним в процесі здійснення господарської діяльності, зокрема:

- ТОВ Кредо-Віст-Плюс (договір №КВП24/16 від 18.03.16р., підписаний директором ОСОБА_6, що мав необхідний обсяг дієздатності на момент підписання договору).

- ТОВ Укрторгпром (договір №8/10-16 від 17.10.2016р., підписаний директором ОСОБА_7, що мав необхідний обсяг дієздатності на момент підписання договору).

- ТОВ АДДЕНУМ (договір №14АМ/15 від 02.02.15 р., підписаний директором ОСОБА_4, що мав необхідний обсяг дієздатності на момент підписання договору).

- ТОВ Електроінжинірінг рахунок на оплату №14097 від 05.09.2016 р.

ПАТ Бершацький електротехнічний завод (договір №76 від 26.07.2016р. підписаний Головою Правління ОСОБА_8, що мав необхідний обсяг дієздатності на момент підписання договору).

- ТОВ Науково-технічне підприємство фірма Наутех, ЛТД рахунокфактура №СФ-09-051 від 05.09.2016 р. та інші.

Вищеназвані субєкти підприємницької діяльності мають необхідний та достатній обсяг праводієздатності, що підтверджується довідками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Позивач вказані угоди укладав особисто, обсяг його право дієздатності підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Потреба в укладанні відповідних правочинів, була обумовлена необхідністю отримати прибуток від здійснення підприємницької діяльності шляхом продажу придбаних товарів з комерційною націнкою. Усі придбані товари були в подальшому реалізовані його покупцям, оскільки, виходячи зі сталої схеми роботи позивача він здійснює придбання тільки тих товарів, на продаж яких він вже має попередню згоду від його покупця (замовника партії товару). Така схема роботи дозволяє позивачеві уникати необхідності нести витрати на оренду складських приміщень, на формування товарних запасів, їх збереження та охорону, тощо.

Усі розрахунки як з придбання, та продажу товарів, здійснювалися позивачем виключно у безготівковій формі з використанням підприємницького банківського рахунку 1336, відкритого у Приватбанку.

Кожна угода, що укладалася як з постачальниками, так само й з покупцями має повне документальне оформлення, як це передбачено чинним законодавством України

При здійсненні угод купівлі-продажу товарів в обовязковому порядку оформлювалися наступні документи: рахунок-фактура, видаткова (товарна) накладна та або акт приймання-передачі, відомості про здійснення позивачем безготівкових розрахунків, відповідно, фіксувалися оформленими платіжними дорученнями та банківськими виписками.

Зазначені первинні документи позивачем додано до матеріалів справи відносно кожного правочину, посилання на який було зроблено у акті перевірки. Ці ж документи свого часу надавалися для проведення перевірки, додавалися до заперечень до акту перевірки.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником ПДВ. Податкові накладні по операціям, що згадуються у акті перевірки, своєчасно сформовані та зареєстровані в ЕРПН, претензії до позивача відносно виписки, формування та реєстрації податкових накладних в акті перевірки податковим органом не висувалися.

Від проведення господарських операцій з придбання та продажу товарів за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р. позивачем було отримано чистий прибуток у розмірі 11173,38 грн., що підтверджується первинними документами та відображені у Книзі обліку доходів та витрат.

Від проведення господарських операцій з придбання та продажу товарів за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р. позивачем було отримано загальний прибуток у розмірі 137 782,82 грн., що підтверджується податковими деклараціями про майновий стан і доходи за 2014 р., 2015 р., 2016 р.

В п.2.1.2. Акту перевірки відповідач обґрунтовує наявність порушень податкового законодавства з боку позивача встановленням факту реалізації товару, на закупку якого не були надані документи щодо закупки (товарно-транспортні та податкові накладні, платіжні (банківські) документи).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Позивачем надавались до перевірки та матеріалів справи первинні документи, які відповідно до приписів підпункту 177.4.1. пункту 177.4 статті 177 ПК України, надають право платнику податків включати вартість продукції або товарів придбаних у його контрагентів до переліку витрат.

Матеріалами справи підтверджується перелік господарських операцій, які були виконані та документально оформлені, зокрема: вольтапмерфазометри ВАФ-А Парма було придбано в кількості 2 шт. у ТОВ Кредо-Віст-Плюс (видаткова накладна №395 від 28.10.2016 року) та оплачено (платіжне доручення №180 від 15.09.2016 року, та платіжне доручення №194 від 14.11.16 р.); вольтапмерфазометри ВАФ-А Парма було реалізовано в кількості 2 шт. ТОВ Іноваційна компанія Інвест буд (видаткова накладна №41 від 22.11.2016 року з довіреністю) та оплачено (платіжне доручення №5560 від 14.09.2016 року, платіжне доручення №6477 від 08.12.2016 року.); вольтапмерфазометри ВАФ-А Парма було придбано в кількості 2 шт. у ТОВ Укрторгпром (видаткова накладна №222 від 12.12.2016 року) та оплачено (платіжне доручення №202 від 13.11.2016 року, платіжне доручення №206 від 14.12.2016 року.); вольтапмерфазометри ВАФ-А Парма було реалізовано в кількості 2 шт. ТОВ Іноваційна компанія Інвест буд (видаткова накладна №47 від 13.12.2016 року з довіреністю) та оплачено (платіжне доручення №6225 від 11.11.2016 року, платіжне доручення №6596 від 23.12.2016 року.); ізолююча основа ОПН-П-110 було придбано в кількості 4 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0123 від 09.04.2014 року, платіжне доручення №107 від 13.03.2014 року); ізолююча основа ОПН-П-110 було реалізовано в кількості 4 шт. ТОВ ЗАПОРІЗЬКА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №1 (видаткова накладна №9 від 10.04.2014 року з довіреністю, платіжне доручення №338 від 06.03.2014 року, платіжне доручення №356 від 11.03.2014 року); обмежувач перенапруження ОПН-П-110/88/10/550 УХЛ1 було придбано в кількості 3 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0123 від 09.04.2014 року, платіжне доручення №107 від 13.03.2014 року); обмежувач перенапруження ОПН-П-110/88/10/550 УХЛ1 було реалізовано в кількості 3 шт. ТОВ ЗАПОРІЗЬКА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №1 (видаткова накладна №9 від 10.04.2014 року з довіреністю, платіжне доручення №338 від 06.03.2014 року, платіжне доручення №356 від 11.03.2014 року); обмежувач перенапруження ОПН-П-110/58/10/550 УХЛ1 було придбано в кількості 1 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0123 від 09.04.2014 року, платіжне доручення №107 від 13.03.2014 року); обмежувач перенапруження ОПН-П-110/58/10/550 УХЛ1 було реалізовано в кількості 1 шт. ТОВ ЗАПОРІЗЬКА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №1 (видаткова накладна №9 від 10.04.2014 року з довіреністю, платіжне доручення №356 від 11.03.2014 року, платіжне доручення №338 від 06.03.2014 року); ключ електромагнітний ЭМК У3 220В пост. було придбано в кількості 1 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0310 від 25.11.2015 року, платіжне доручення №113 від 23.11.2015 року); ключ електромагнітний ЭМК У3 220В пост. було реалізовано в кількості 1 шт. ТОВ Торгово-промислова група Український енергосоюз (видаткова накладна №41 від 26.11.2015 року з довіреністю, платіжне доручення №3520 від 16.11.2015 року); ключ електромагнітний ЭМК У3 220В пост. було придбано в кількості 2 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0176 від 08.10.2015 року, платіжне доручення №80 від 19.08.2015 року); ключ електромагнітний ЭМК У3 220В пост. було реалізовано в кількості 2 од. ТОВ Торгово-промислова група Український енергосоюз (видаткова накладна №28 від 09.10.2015 року з довіренісю, платіжне доручення №3167 від 10.08.2015 року, платіжне доручення №3338 від 08.10.2015); мікроамперметр М4248 МКА 0-100 2,5 В ОО було придбано в кількості 2 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0108 від 19.06.2015 року, платіжне доручення №59 від 18.06.2015 року); мікроамперметр М4248 МКА 0-100 2,5 В ОО було реалізовано в кількості 2 шт. ФОП ОСОБА_9 (видаткова накладна №14 від 22.06.2015 року з довіреністю, платіжне доручення № від 09.06.2015 року, платіжне доручення № від 22.06.2015 року); перетворювач активної потужності трифазного струму Е848/8-М1 2,5А було придбано в кількості 2 од. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0261 від 14.12.2015 року, платіжне доручення №98 від 19.10.2015 року); перетворювач активної потужності трифазного струму Е848/8-М1 2,5А було реалізовано в кількості 2 од. ТОВ ЗАПОРІЗЬКА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №1 (видаткова накладна №48 від 28.12.2015 року з довіреністю, платіжне доручення №1169 від 16.10.2015 року, платіжне доручення №1846 від 20.01.2016 року); повітряосушувач ВС-5 було придбано в кількості 2 шт. у ТОВ Кредо-Віст-Плюс (видаткова накладна №374 від 08.09.2016 року, платіжне доручення №188 від 17.10.2016 року); повітряосушувач ВС-5 було реалізовано в кількості 2 шт. ПАТ Полтаваобленерго (видаткова накладна №26 від 09.09.2016 року з довіреністю, платіжне доручення №592783 від 23.09.2016 року); реле РН-111 було придбано в кількості 1 шт. у ТОВ Електроінжинірінг (видаткова накладна №3811 від 13.09.2016 року, платіжне доручення №174 від 05.09.2016 року); реле РН-111 було реалізовано в кількості 1 шт. ТОВ Іноваційна компанія Інвест буд видаткова накладна №32 від 29.09.2016 року з довіреністю, платіжне доручення №5492 від 05.09.2016 року, платіжне доручення №6071 від 31.10.2016 року); реле РДЦ-01-055 було придбано в кількості 15 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0130 від 26.06.2015 року, платіжне доручення №62 від 30.06.2015 року, платіжне доручення №63 від 01.07.2015 року); реле РДЦ-01-055 було реалізовано в кількості 15 шт. ТОВ Енергомашімпорт (видаткова накладна №16 від 30.06.2015 року з довіреністю, платіжне доручення №22 від 26.06.2015 року, платіжне доручення №34 від 06.07.2015 року, платіжне доручення №42 від 10.07.2015 року, платіжне доручення №55 від 13.07.2015 року, платіжне доручення №113 від 27.07.2015 року, платіжне доручення №125 від 29.07.2015 року, платіжне доручення №195 від 02.09.2015 року, платіжне доручення №349 від 16.11.2015 року); реле РЕУ-11-11-0,16А, 50 ГЦ було придбано в кількості 6 шт. (в ОСОБА_4 фігурує незрозуміла кількість реле 11 шт., хоча за період, що перевірявся, було загалом придбано та реалізовано тільки 6 шт.) у ПАТ Бершацький електротехнічний завод (видаткова накладна №457365 від 14.09.2016 року, платіжне доручення №175 від 07.09.2016 року); реле РЕУ-11-11-0,16А, 50 ГЦ було реалізовано в кількості 6 шт. ТОВ Іноваційна компанія Інвест буд (видаткова накладна №30 від 16.09.2016 року з довіреністю, платіжне доручення №5870 від 13.10.2016 року); реле РЕУ-11-21-220В придбано в кількості 5 од. у ПАТ Бершацький електротехнічний завод видаткова накладна №457365 від 14.09.2016 року, платіжне доручення №175 від 07.09.2016 року; реле РЕУ-11-21-220В було реалізовано в кількості 5 од. ТОВ Іноваційна компанія Інвест буд (видаткова накладна №30 від 16.09.2016 року з довіреністю, платіжне доручення №5870 від 13.10.2016 року; реле частоти УРЧ-3М-С було придбано в кількості 2 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0258 від 16.10.2015 року, платіжне доручення №97 від 16.10.2015 року); реле частоти УРЧ-3М-С було реалізовано в кількості 2 шт. ТОВ Трейд-офіс (видаткова накладна №32 від 19.10.2015 року з довіреністю, платіжне доручення №414 від 15.10.2015 року, платіжне доручення №418 від 20.10.2015 року); реле часу ВЛ-59 220В 50 Гц, 0,1-100с було придбано в кількості 7 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0130 від 26.06.2015 року, платіжне доручення №62 від 30.06.2015 р. та №63 від 01.07.2015 р.); реле часу ВЛ-59 220В 50 Гц, 0,1-100с було реалізовано в кількості 7 шт. ТОВ Енергомашімпорт (видаткова накладна №16 від 30.06.2015 року з довіреністю, платіжне доручення №22 від 26.06.2015 р., платіжне доручення №32 від 06.07.2015 р., платіжне доручення №34 від 06.07.2015 р., платіжне доручення №42 від 10.07.2015 р., платіжне доручення №55 від 13.07.2015 р., платіжне доручення №113 від 27.07.2015 р., платіжне доручення №125 від 29.07.2015 року, платіжне доручення №195 від 02.09.2015 р., платіжне доручення №349 від 16.11.2015 р.); реле часу ВЛ-68 24В, 0,1-100с було придбано в кількості 5 шт. у ТОВ АДДЕНУМ (видаткова накладна №АМ0150 від 16.07.2015 року, платіжне доручення №71 від 23.07.2015 року); реле часу ВЛ-68 24В, 0,1-100с було реалізовано в кількості 5 шт. ТОВ Енергомашімпорт (видаткова накладна №22 від 20.07.2015 року з довіреністю, платіжне доручення №68 від 16.07.2015 року); реле РПЛ-122 Uh=220В, 50Гц, 16А було придбано в кількості 4 шт. у ТОВ Науково-технічне підприємство фірма Наутех, ЛТД (видаткова накладна №РН-0000229 від 03.08.2016 року); реле РПЛ-122 Uh=220В, 50Гц, 16А було передано в кількості 4 шт. у ТОВ Іноваційна компанія Інвест буд (видаткова накладна №22 від 23.08.2016 року з довіреністю); реле РПЛ-122 Uh=220В, 50Гц, 16А було повернуто в кількості 4 шт. до ФОП ОСОБА_1 (зворотна накладна №8 від 02.09.2016 року); реле РПЛ-122 Uh=220В, 50Гц, 16А було повернуто в кількості 4 шт. до ТОВ Науково-технічне підприємство фірма Наутех, ЛТД (зворотна накладна №1 від 06.09.2016 року); реле РПЛ-122 Uh=380В, 50Гц, 16А було придбано в кількості 4 шт. у ТОВ Науково-технічне підприємство фірма Наутех, ЛТД (видаткова накладна №РН-0000229 від 03.08.2016 року.); реле РПЛ-122 Uh=380В, 50Гц, 16А було передано в кількості 4 шт. у ТОВ Іноваційна компанія Інвест буд (видаткова накладна №22 від 23.08.2016 року); реле РПЛ-122 Uh=380В, 50Гц, 16А було повернуто в кількості 4 шт. до ФОП ОСОБА_1 (зворотна накладна №8 від 02.09.2016 року); реле РПЛ-122 Uh=380В, 50Гц, 16А було повернуто в кількості 4 шт. до ТОВ Науково-технічне підприємство фірма Наутех, ЛТД (зворотна накладна №1 від 06.09.2016 року).

З вищевказаного вбачається, що товар придбаний в той самій кількості, що й реалізований, про що свідчать первинні документи. Витрати сформовані згідно ПК України. Податкові накладні на всю кількість отриманого товару та реалізованого сформовані згідно ПК України та внесені до ЄРПН, що підтверджено копіями документів в матеріалах справи.

Крім того, відповідач в якості доказів порушення зазначає в таблиці кількість товару, яка не має цілісного вираження, а саме товар, одиниця виміру якого було визначено сторонами од., зазначається 0,957 од.; 0,422 од.; 0,239 од.; 0,718 од.; 0,5 од. - тощо.

Одиниці виміру, що застосовуються в Україні визначаються Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 11 лютого 1998 року №113. Вибір одиниці виміру, яка використовується для позначення кількості товару, залежить від його властивостей. Так, якщо товаром виступають індивідуально визначені речі, їх кількість визначається поштучно. Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Всі товари, щодо яких співробітником фіскальної служби були встановленні порушення, є товарами визначеними індивідуальними ознаками, що додатково підтверджує той факт, що співробітником фіскальної служби було допущено помилку у визначені змісту та характеру порушення. Усі витрати підприємця, що вказані в Книзі обліку доходів та витрат, сформовані цілком законно та обґрунтовано у відповідності до чинного податкового законодавства України, підтверджуються усіма необхідними первинними документами, що є в наявності, та були свого часу надані для проведення перевірки.

До того ж, в ОСОБА_4 перевірки та у відповіді на заперечення фігурує інша номенклатура товару та інші цифри.

Згідно ч.2.3 статті 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення), або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до пункту 2.5.2. статті 2.5. Акту перевірки, перевіркою встановлено, що звітність за 2014-2016 роки платником єдиного внеску до Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області подавалось у встановленому порядку, за формою та своєчасно.

Інформація про заниження суми чистого доходу за 2016 рік спростовується копіями первинних документів, які вже наведені вище.

У звязку з тим, що інформація про заниження суми чистого доходу за 2016 рік вище вже була спростована, додаткове нарахування сум ЄСВ є таким, що здійснено помилково.

Пунктом 2.7.3. Акту перевірки обґрунтовується донарахування сум військового збору.

Відповідно статті 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно до підпункту 168.2.1. пункту 168.2. статті 168 ПК України, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

У звязку з тим, що інформація про заниження суми чистого доходу за 2016 рік вище вже була спростована, додаткове нарахування військового збору здійснено помилково.

В п.2.6.2 ОСОБА_4 перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення податкових зобовязань за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. встановлено, що згідно податкових накладних та виписки про рух коштів на банківському рахунку ФОП ОСОБА_1 закуплено, але не реалізовано ТМЦ, згідно наданих даних в таблиці. Згідно наданих пояснень, залишків ТМЦ на початок та кінець перевірки ФОП не мав. Умовного продажу вказаних товарів ФОП в деклараціях не зазначив.

Розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість здійснюється виходячи з вимог статті 187 ПКУ, а саме:

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Оскільки умовний продаж застосовується у тому випадку, коли придбаний товар не реалізовано на протязі 1095 днів, в той час коли в цьому випадку таких ситуацій жодного разу не відбувалось. Усі придбані товари були оплачені, продані, передані, та оплата за них фактично отримана, що підтверджується бухгалтерськими первинними документами. Податкові зобовязання сформовані згідно ПК України, податкові накладні своєчасно зареєстровані та внесені до ЄРПН .

Відповідач визначає реалізацію товару згідно податкових накладних та не бере до уваги накладні на реалізацію товару. По податковим накладним, які формуються по передплаті неможливо визначити реалізацію товару.

Так - вимірювальна камера (ИКПЖ) 2 шт. (видаткова накладна №2 від 11.03.15 р. з довіреністю відвантажено на ТОВ ЕНЕРДЖІ СЕРВІС податкова накладна №2 від 23.01.15 р, сформована по передплаті, податкова накладна №1 від 11.03.15 р.);

- вольтамперфазометр цифровий РЕТОМЕТР М-2 з аксесуарами 1 шт. (видаткова накладна №31 від 26.09.16 р. з довіреністю відвантажено на ТОВ ЕНКО, податкова накладна №7 від 16.08.2016 р. сформована по передплаті);

- комплект мембранних корпусів ЗІП №2 2 шт. (видаткова накладна №2 від 11.03.15 р. відвантажено на ТОВ ЕНЕРДЖІ СЕРВІС податкова накладна №2 від 23.01.15р, податкова накладна №2 від 23.01.15р., податкова накладна №1 від 11.03.15.);

- повітряосушувач ВС-5-2,5 УХЛ1 2 шт. (видаткова накладна №28 від 16.09.16 р. з довіреністю відвантажено на ТОВ ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВЕ ОБ'ЄДНАННЯ ТЕХНОГАРАНТ, податкова накладна №6 від 15.08.2016 р. сформована по передплаті);

- реле РЕУ 11-20-0,16А 10 шт. (видаткова накладна №32 від 29.09.16 р. з довіреністю відвантажено на ТОВ ІНОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ БУД, податкова накладна №4 від 05.09.2016 р., сформована по передплаті, податкова накладна №14 від 29.09.2016 р.);

- стаціонарний киснемір АКПМ-1-01Т 2 шт. (видаткова накладна №2 від 11.03.15 р. відвантажено на ТОВ ЕНЕРДЖІ СЕРВІС податкова накладна №2 від 23.01.15 р, сформована по передплаті, податкова накладна №1 від 11.03.15.);

- флакон з розчином електроліту рО2 2 шт. (видаткова накладна №2 від 11.03.15 р. відвантажено на ТОВ ЕНЕРДЖІ СЕРВІС податкова накладна №2 від 23.01.15р, сформована по передплаті, податкова накладна №1 від 11.03.15.).

Стосовно таких товарів, як реле РПЛ-122 0*4А 220В у кількості 4 шт. та реле РПЛ-122 0*4А 380В у кількості 4 шт., то для умовного продажу цих товарів немає жодних підстав, оскільки товар було повернуто та податковий кредит (так само, як і податкові зобов'язання) були відкориговані, про що свідчать розрахунки коригування, які зареєстровані в ЄРПН, а саме: розрахунок коригування №6 від 06.09.16 р. до податкової накладної №220 від 28.07.16р.; розрахунок коригування №1 від 02.09.16 р. до податкової накладної №6 від 27.07.16 р.; розрахунок коригування №2 від 02.09.16 р. до податкової. накладної №8 від 23.08.16 р.

Щодо аналізу виписки з електронного реєстру податкових накладних, наданої представником відповідач під час розгляду справи, суд зазначає наступне:

Позивачем надані додаткові пояснення з цього приводу, в яких він зазначив, що у першому порівнянні кількості придбаних та реалізованих товарів у податкових накладних податковим органом вказується, що позивачем, як платником податку на додану вартість, у податковому кредиті була врахована податкова накладна №46 від 26.01.2015 р. у звязку з придбанням Вимірювальної камери (ИКЖП), вартістю 865 грн., яка на думку податкового органу в подальшому не була реалізована.

Відповідна товарна позиція позивачем не придбавалася, так і, відповідно, не реалізовувалась. На документальне підтвердження цього надано посвідчену копію податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року з додатком №5 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) до неї. Згідно з даними, що містяться у цих документах, у складі податкового кредиту за відповідний період позивачем не було враховано податкову накладну №46 від 26.01.2015 р., оскільки придбання відповідної товарної позиції у постачальника не відбулося. Відповідно й обовязку відобразити у власному обліку продаж товару, який позивач не купував - у позивача немає.

У другому порівнянні показник 2, що відображує кількість одиниць товару у верхній частині таблиці не ґрунтується на даних податкового обліку та єдиного державного реєстру податкових накладних. Позивачем, як платником податків придбавалася тільки одна одиниця товару Вольтамперфазометр М-2 з аксесуарами. Відповідно, тільки одна одиниця товару й була реалізована в подальшому. Наведені дані належним чином підтверджуються документами первинного бухгалтерського обліку (серед іншого податковою накладною від постачальника ТОВ КРЕДО-ВІСТ-ПЛЮС №50 від 17.08.2016 р., з якої вбачається, що позивачем була придбана тільки одна одиниця вищевказаного товару, яка й була згодом реалізована з належним оформленням податкової накладної (№7 від 16.08.2016 р.).

У третьому порівнянні кількості придбаних та реалізованих товарів у податкових накладних податковим органом вказується, що позивачем, як платником податку на додану вартість, у податковому кредиті була врахована податкова накладна №46 від 26.01.2015 р. у звязку з придбанням комплекту мембранних корпусів (ЗІП №2), вартістю 612,8 грн., яка на думку податкового органу в подальшому не була реалізована. Однак, відповідна товарна позиція позивачем не придбавалася і не реалізовувалась. На документальне підтвердження цього надано посвідчену копію податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року з додатком №5 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) до неї. Згідно з даними, що містяться у цих документах, у складі податкового кредиту за відповідний період позивачем не було враховано податкову накладну №46 від 26.01.2015 р., оскільки придбання відповідної товарної позиції у постачальника не відбулося. Відповідно й обовязку відобразити у власному обліку продаж товару, який позивач не купував не було.

У четвертому порівнянні кількості придбаних та реалізованих товарів у податкових накладних податковим органом вказується, що позивачем, як платником податку було придбано товар Повітряосушувач ВС-5 у кількості 2 од., відносно якого у податкового органу немає інформації щодо його реалізації позивачем у подальшому та відображення такої реалізації у податковому обліку. Однак, реалізація відповідного товару була позивачем здійснена (що підтверджується видатковою накладною №26 від 09.09.2016 р.), та належним чином врахована у податковому обліку (що підтверджується податковою накладною №6 від 09.09.2016 р., зареєстрованою у реєстрі 15.09.2016 р. о 00:58 год.), відомості про яку податковий орган мав, але, з незрозумілих причин, приховав у наданих суду письмових доказах.

У пятому порівнянні кількості придбаних та реалізованих товарів у податкових накладних податковим органом вказується, що позивачем, як платником податку було придбано товар Реле РЕУ-11-20-0,16А у кількості 10 од., відносно 5-ти одиниць з якого у податкового органу немає інформації щодо його реалізації позивачем у подальшому та відображення такої реалізації у податковому обліку. Однак, реалізація відповідного товару була позивачем здійснена (що підтверджується видатковою накладною №32 від 29.09.2016 р.), та належним чином врахована у податковому обліку (що підтверджується податковою накладною №4 від 05.09.2016 р., зареєстрованою у реєстрі 15.09.2016 р. о 00:57 год., та податковою накладною №14 від 29.09.16 р., також зареєстрованою у реєстрі. При цьому податковий орган мав відомості про обидві податкові накладні.

У шостому порівнянні кількості придбаних та реалізованих товарів у податкових накладних податковим органом вказується, що позивачем, як платником податку було придбано товар Реле РПЛ-122 0*4А 220В у кількості 4 од., відносно 2-х одиниць з якого у податкового органу немає інформації щодо його реалізації позивачем у подальшому та відображення такої реалізації у податковому обліку. Однак, реалізація відповідного товару була позивачем здійснена (що підтверджується видатковою накладною №22 від 23.08.2016 р.), та належним чином врахована у податковому обліку (що підтверджується податковою накладною №6 від 27.07.2016 р., зареєстрованою у реєстрі 03.08.2016 р. о 00:33 год., та податковою накладною №8 від 23.08.16 р., також зареєстрованою у реєстрі.

У сьомому порівнянні кількості придбаних та реалізованих товарів у податкових накладних податковим органом вказується, що позивачем, як платником податку на додану вартість, у податковому кредиті була врахована податкова накладна №46 від 26.01.2015 р. у звязку з придбанням товару Стаціонарного киснеміру (АКПМ-1-01Т), вартістю 36916,00 грн., який на думку податкового органу в подальшому не був реалізований. Однак, відповідна товарна позиція позивачем не придбавалася, та не реалізовувалась. На документальне підтвердження цього надано посвідчену копію податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року з додатком №5 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) до неї. Згідно з даними, що містяться у цих документах, у складі податкового кредиту за відповідний період позивачем не було враховано податкову накладну №46 від 26.01.2015 р., оскільки придбання відповідної товарної позиції у постачальника не відбулося. Відповідно й обовязку відобразити у власному обліку продаж товару, який позивач не купував у нього немає.

У восьмому порівнянні кількості придбаних та реалізованих товарів у податкових накладних податковим органом вказується, що позивачем, як платником податку на додану вартість, у податковому кредиті була врахована податкова накладна №46 від 26.01.2015 р. у звязку з придбанням товару Флакону з розчином електроліту рО2, вартістю 216,00 грн., який на думку податкового органу в подальшому не був реалізований. Однак, відповідна товарна позиція позивачем як не придбавалася, так і, відповідно, не реалізовувалась. На документальне підтвердження цього надано посвідчену копію податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року з додатком №5 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) до неї. Згідно з даними, що містяться у цих документах, у складі податкового кредиту за відповідний період позивачем не було враховано податкову накладну №46 від 26.01.2015 р., оскільки придбання відповідної товарної позиції у постачальника не відбулося. Відповідно й обовязку відобразити у власному обліку продаж товару, який позивач не купував у нього немає.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при проведенні перевірки позивача відповідач дійшов помилкових висновків, в звязку з чим податкові повідомлення-рішення № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., вимога про сплату боргу №Ф- від 11.09.2017 р., рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.09.2017 року прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області без повного з'ясування усіх обставин та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності його дій щодо винесення оскаржуваних рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що вимоги позивача про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р., № від 11.09.2017 р.,

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу №Ф- від 11.09.2017 р.,

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.09.2017 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61184 АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1) у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23.04.2018 р.

Суддя Рубан В.В.