Справа № 225/224/18
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 р. Справа№225/224/18

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Добропільске об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Добропільске об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо припинення виплати та невиплати позивачу пенсії з серпня 2014 року;

- зобов'язати відповідача поновити позивачу виплату пенсії з 01.08.2014 року;

- відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України допустити негайне виконання постанови суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що вона отримувала пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька до липня 2014 року, з серпня 2014 року виплати припинились.

Вказує, що неодноразово зверталась до відповідача із запитам стосовно надання інформації щодо його пенсійного забезпечення. У відповідях на запити містилась інформація стосовно того, що позивач не перебуває на обліку в управліннях Пенсійного фонду України в Донецькій області на території, підконтрольній Україні та запропоновано особисто зявитись в якості внутрішньо переміщеної особи до Управління Пенсійного фонду за місцем реєстрації для поновлення виплати пенсії.

Посилається на те, що постійно проживає за адресою своєї реєстрації та не має можливості виїхати на територію, підконтрольну Україні, через важкий стан здоровя.

Вважає бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому пенсії протиправною, тому звернувся з адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими ст. 162 КАС України, або заяви про визнання позову.

Від представника Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області через відділ діловодства та документообігу суду надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду, визначеного ст. 122 КАС України.

Вказує, що на думку управління документи, що додані до позовної заяви про стан здоровя позивача оформлені та видані органами та/або особами, передбаченими ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» є недійсними та не створюють правових наслідків.

Стосовно позовних вимог повідомляє, що реалізація права на отримання пенсійних виплат повязана з фактом реєстрації пенсіонера як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Повідомляє, що Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м.Донецька фактично знаходиться в м.Добропіллі Донецької області, але керівний склад відповідача не призначався, діяльність управління не здійснюється.

У звязку з вищезазначеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

12.04.2018 року через відділ діловодства та документообігу суду від представника ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідно до п.12 Положення про управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах,затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька є самостійною юридичною особою, яка у зв'язку із проведенням антитерористичної операції тимчасово не функціонує. Відомості щодо пенсійної справи позивача (щодо нарахувань, виплат тощо) в ОСОБА_2 управлінні відсутні.

Вважає, що оскільки позивачем порушено вимоги чинного законодавства, він не звертався до органів Пенсійного фонду України на території підконтрольній України, то вимоги позивача є необґрунтованими, враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії АД №083287 (а.с. 10,15).

Як вбачається з копії паспорта позивача серії ВЕ № 153319 позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

З 01.08.2014 року виплата пенсії припинилась, вказані обставини були визнані сторонами та жодною із сторін не оскаржувались, у зв'язку з чим суд на підставі ч. 1 ст. 78 КАС України вважає ці обставини доведеними.

15.09.2017 року представник позивача звернувся до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України із запитом про надання інформації стосовно пенсійного забезпечення позивача (а.с. 21).

ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.09.2017 року № 11177/02-1, повідомлено що позивач в управліннях Пенсійного фонду України в Донецькій області не перебуває, та повідомлено, що позивачу необхідно звернутися до управління Пенсійного фонду України у місті, де зареєстроване постійне місце проживання позивача (а.с. 22).

Також 15.09.2017 року представник позивача звернувся до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України із заявою про поновлення виплати пенсії позивачу з дати її припинення (а.с. 23).

ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.09.2017 року № 17008/02 повідомлено що позивач в управліннях Пенсійного фонду України в Донецькій області не перебуває, та запропоновано особисто зявитися в якості внутрішньо переміщеної особи на території, підконтрольній українській владі (а.с. 26-27).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за наявності відповідного страхового стажу набув право на отримання пенсії.

Як було встановлено судом, позивач, не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки відповідну довідку не отримував.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.06.2014 року) передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.

Національний банк України постановою від 23.07.2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24.07.2014 року запровадив надзвичайний режим роботи банківської системи.

Постановою від 06.08.2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» Національний банк України зобовязав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового звязку, які є учасниками платіжних систем, призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Порядок та умови отримання пенсії особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, передбачений Законом України від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 року № 637, відповідно до яких пенсія та заборгованість особам, які перебувають в районі проведення антитерористичної операції, виплачується після їх звернення з заявою до будь-якого органу Пенсійного фонду України за місцем знаходження особи на території підконтрольній Україні та надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» для продовження виплати пенсії, пенсіонеру необхідно особисто стати на облік в управлінні соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) на території, яка контролюється українською владою та отримати довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та надати її до управління Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання (перебування).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок) та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі - Порядок № 365).

Відповідно до ч. 1 Порядку, він визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (ч. 2 Порядку).

Згідно з ч. 5 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред'являється оригінал такої довідки.

Відповідно до п. 7 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат особі, яка перебуває на обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) або здобуває освіту певного рівня в дошкільних, шкільних, професійно-технічних і вищих навчальних закладах (студенти денної форми навчання), структурний підрозділ з питань соціального захисту населення надсилає до відповідного органу (закладу) запит щодо надання протягом 15 днів підтвердження перебування/навчання внутрішньо переміщеної особи в такому органі (закладі). У разі не підтвердження факту перебування/навчання внутрішньо переміщеної особи, про що відповідний орган (заклад) інформує письмово, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VIII, а також Закону України від 16.09.2014 року № 1680-VII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією.

Як вбачається з пояснень представників третіх осіб, які наявні в матеріалах справи, Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька не здійснює свою діяльність, у звязку відсутністю керівного складу працівників управління.

Отже, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання пенсійних виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено, що позивач до будь-якого органу Пенсійного фонду України на території, підконтрольній українській владі, із заявою про виплату щомісячних пенсійних виплат не зверталась, на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебувала та не перебуває.

Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок та умови отримання пенсії у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення пенсійних виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

Суд зазначає, що у постанові від 12.04.2017 року по справі №6-51цс17 Верховний суд України дійшов до такого ж висновку, що при відсутності довідки внутрішньо переміщеної особи соціальні виплати не здійснюються.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду як на підставу для відмови у задоволенні його позовних вимог, суд вважає таку позицію необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до норм ч.ч. 1,2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб є Закон України «Про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що у справі не може йтися про порушення строку звернення до суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Стосовно доводів представника третьої особи щодо недійсності документів, що додані до позовної заяви про стан здоровя позивача оформлені та видані органами та/або особами, передбаченими ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», суд зазначає, що вказані документи не містять інформації щодо предмету доказування та не стосуються предмету спору.

Нормами ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а п. 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 року у справі Ганс-Адам II проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

У даному випадку легітимні сподівання позивача на поновлення виплат пенсії передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином на них поширюється режим "існуючого майна".

Ведучи мову про «Закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на той самий критерій, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. справу "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (Case of James and others v. the United Kingdom), рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 3/1984/75/119, § 40. Цей критерій вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві.

В даному випадку, вважаючи пенсію позивача майном, пенсійний орган діяв відповідно вимог Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні правові підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною, а також отримання пенсійних виплат.

Так, із серпня 2014 року по теперішній час м. Донецьк знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, відповідач свою діяльність там не здійснює. Пенсійні виплати здійснюються особам, які добровільно переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення АТО або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг за їх фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО. Оскільки позивач таку довідку не надав, то відсутні дані про його постійну реєстрацію на іншій території України поза межами території проведення АТО, і, як наслідок, - відсутні правові підстави для здійснення пенсійних виплат.

Суд також зазначає, що позивач не позбавлений права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території у разі факту реєстрації як внутрішньо переміщеної особи.

У звязку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Добропільске об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності щодо невиплати пенсії з серпня 2014 року та зобовязання поновити виплату пенсії та виплатити заборгованість за період, починаючи з серпня 2014 року не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Щодо судового збору суд зазначає, що відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 139, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКПП НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька (юридична адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28 А, ), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84116, Донецька область, м. Словянськ, пл.Соборна, буд.3, ), Добропільске об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28 А, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складений та підписаний 20 квітня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.