Справа № 309/310/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2267/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2018 року, ухвалену суддею Сідей Я.Я. у місті Хуст у справі № 309/310/18 за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_2 та просила скасувати постанову відповідача від 26.01.2018 року №13/1007 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що не вчиняла жодного правопорушення, а у розпорядженні відповідача були належні докази, які спростовували наявність вини в діях позивачки, тим більше самим відповідачем не зясовано обставини зазначені в статті 280 КУпАП. Крім того позивачка вважає, що строк звернення до суду нею пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову отримала 29.01.2017 року.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, а адміністративний позов повернуто позивачці.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій позивачка просить скасувати ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2018 року та справу направити для продовження розгляду у суд першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт ОСОБА_1 вказує на те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми процесуального права, а саме положення статті 123 КАС України, в якій йдеться про те, що у разі пропущення строку звернення до суду з позовом, суд залишає позовну заяву без руху та надає строк для подання відповідної заяви про поновлення строку з наведенням поважних причин його пропуску. Проте, як звертає увагу апелянт, судом, всупереч нормам статті 123 КАС України, було повернено адміністративний позов позивачці.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем у справі подано не було.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ст.311 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Приймаючи оскаржуване рішення, та повертаючи адміністративний позов позивачці, суд першої інстанції керувався частиною 2 статті 123 КАС України, де зазначено, що, якщо заяву не буде подано особою у визначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На думку суду апеляційної інстанції, такі твердження суду першої інстанції є передчасними з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що 26 січня 2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_2 прийнято постанову № 13/1007 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

В матеріалах справи відсутні дані про одержання цієї постанови позивачкою.

Натомість, позивачка стверджує, що копію оскаржуваної постанови отримала 29 січня 2018 року наручно.

Суд звертає увагу, що обовязок доказування правомірності прийнятого рішення, а також обовязок належного ознайомлення особи з прийнятим рішенням покладено на відповідача.

Однак відповідач свого обовязку не виконав та не ознайомив позивачку із прийнятим відносно неї рішенням у встановлені законодавством спосіб та строк.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де ОСОБА_3 Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції надто формально підійшов до застосування строку звернення до суду чим позбавив позивачку доступу до суду і розгляду її позовних вимог.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції невірно застосовано правові положення статті 123 КАС в частині повернення позовної заяви.

Як зазначено в частині 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Тобто, визнаючи пропущеним строк звернення до суду, суд першої інстанції повинен в першу чергу застосувати положення частини 1 статті 123 КАС, а не частини 2 цієї статті, так як такі підлягають застосуванню у випадку не виконання вимог частини 1 статті 123 КАС.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм процесуального права.

Судові витрати понесені сторонами розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2018 року скасувати та прийняти постанову, якою справу № 309/310/18 за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено та підписано 18.04.2018 року