Справа № 804/1823/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2018 року

Київ

справа №804/1823/17

адміністративне провадження №К/9901/925/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - В.М. Бевзенка,

суддів: В.М. Шарапи, Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у складі судді Гончарової І.А.

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у складі колегії суддів Чабаненко С.В., Баранник Н.П., Щербака А.А.

у справі за позовом Приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу ОСОБА_2

до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу №89/7 від 23 лютого 2017 року "Про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 від 27 січня 2017 року №2695/03.3".

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним та скасувано наказ №89/7 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23 лютого 2017 року «Про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 від 27 січня 2017 року №2695/03.3».

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає їх незаконними та необґрунтованими, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, зокрема, що суди для прийняття рішення не застосували у цій справі вимоги Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1128.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши оскаржені рішення судів попередніх інстанцій, доводи сторін у справі, робить висновок, що касаційна скарга має бути залишена без задоволення з огляду на таке.

З висновками суду першої та апеляційної інстанції Суд погоджується щодо застосування частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного на момент спірних правовідносин, далі - КАС України), зокрема, судом зазначено, що в постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/437/17 від 16 березня 2017 року надано оцінку діям позивача під час вчинення реєстраційної дії №5000065 від 29 листопада 2016 року, та такі дії визнані законними.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/437/17 від 16 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову Учасника ТОВ «Маяк» ОСОБА_4 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ «Маяк», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Учасник ТОВ «Маяк» ОСОБА_3, про визнання протиправними дій, скасування реєстраційної дії, анулювання доступу, відмовлено. Зокрема, у постанові суду наведений аналіз документів, поданих для проведення реєстраційної дії №5000065 від 29 листопада 2016 року та зазначено, що подані документи для проведення державної реєстрації змін про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, підтверджували факт добровільного виходу ОСОБА_4, а також ОСОБА_3 зі складу учасників ТОВ «Маяк», а тому проведена реєстраційна дія жодним чином не стосується його прав та обов'язків, оскільки останній не є учасником ТОВ «Маяк» з 28 листопада 2016 року. Крім того, судом не було встановлено порушень статей 17, 25 Закону.

Отже, реєстраційні дії №5000065 від 29 листопада 2016 року приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу ОСОБА_2 визнанні законні та оцінені судом по справі №804/437/17 від 16 березня 2017 року.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 перевірці підлягали в першу чергу належність особі, яка звернулася зі скаргою, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також, чи є відповідне право або інтерес порушеним, тобто встановити факт порушення.

Як встановлено судами ОСОБА_3, не заперечував факт добровільного виходу зі складу учасників ТОВ «Маяк», як свого особисто, так і ОСОБА_4 Встановлюючи зазначені обставини, які виключають право вказаних осіб на оскарження реєстраційної дії, вчиненої щодо ТОВ «Маяк», в тому числі дій при прийомі документів для вчинення такої реєстраційної дії, відповідач мав відмовити у задоволенні скарги.

Отже, спір щодо протиправності наказу відповідача №89/7 від 23 лютого 2017 року суди мали вирішувати виходячи з наявності чи відсутності факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів скаржника.

Щодо рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Реєстру Суд підтримує висновок суду апеляційної інстанції а саме, згідно пункту «г» частини шостої статті 34 Закону рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Реєстру можливе лише за наявності факту вчинення правопорушення. Таким чином, лише у разі встановлення факту порушення суб'єктивного права скаржника відповідач мав би підстави для прийняття такого рішення. В даному випадку права та інтереси скаржника порушені не були, тому спірний наказ відповідача в частині застосування відповідних обмежень у вигляді тимчасового блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру не є обґрунтованим.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу відповідач не звертає увагу на преюдиційність судового рішення (№804/437/17) де визначено законність дій позивача у частині реєстраційних дій №5000065. Зокрема, Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, у разі наявності інформації про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави.(частина восьма пункт 4 статті 34 Закону) У зв'язку з цим відповідач мав звернути увагу на судове рішення (№804/437/17) та керуватися принципом юридичної визначеності.

Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що наказ відповідача №89/7 від 23 лютого 2017 року "Про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 від 27 січня 2017 року №2695/03.3" прийнято протиправно, а тому позовні вимоги підлягали задоволенню.

Доводи касаційної скарги не спростовують доводів судів першої та апеляційної інстанції.

За таких обставин, Суд, вважає, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому робить висновок про відсутність підстав для їх скасування.

За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М.Шарапа

Н.А.Данилевич