Справа № 761/20040/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,
суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,
за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у м. Києві , Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
13.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Генерального штабу Збройних Сил України, в якому з врахуванням уточнення позовних вимог просив суд: визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу ЗСУ щодо невключення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача наступного: грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; індексації; щомісячної додаткової грошової винагороди; грошової винагороди за безпосередню участь в АТО; одноразової грошової допомоги при звільненні; зобов`язати Генеральний штаб ЗСУ оформити та подати до ГУПФУ в м. Києві довідку, яка передбачає у складі додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються під час обчислення пенсії позивачу наступні виплати: грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; індексації; щомісячної додаткової грошової винагороди; грошової винагороди за безпосередню участь в АТО; одноразової грошової допомоги при звільненні; зобов`язати ГУПФУ в м. Києві здійснити відповідні дії щодо призначення та виплати позивачу основної пенсії, починаючи з дня призначення пенсії та довічно шляхом включення до складу грошового забезпечення за 24 місяців перед звільненням зі служби, з розміру якого обчислюється пенсія: грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; індексації; щомісячної додаткової грошової винагороди; грошової винагороди за безпосередню участь в АТО; одноразової грошової допомоги при звільненні, та провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за безперервну вислугу років та винагорода за участь в АТО не відповідають вимогам ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка встановлює конкретні вимоги до видів грошового забезпечення, які застосовуються при розрахунку пенсії, оскільки не носять постійний характер.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позивач більше 28 років проходив службу в Збройних Силах України, наказом Міністра оборони України від 29.07.2016 року № 706 позивача звільнено з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я) та виключено із списків особового складу наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2016 року № 175.
Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З матеріалів справи вбачається, що при обчисленні пенсії позивача за період з серпня 2014 року по серпень 2016 року включно органом Пенсійного фонду не враховано виплачені позивачу одноразові додаткові види грошового забезпечення та щомісячну додаткову грошову винагороду, згідно з довідками Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ від 01.12.2016 року № 305/733 та від 08.09.2016 року № 305/496 і № 305/717.
Позивач неодноразово звертався до ГУПФУ в м. Києві щодо перерахунку та виплати йому пенсії в належному розмірі.
Однак, листами від 13.10.2016 року та 09.02.2017 року ГУПФУ в м. Києві позивачу відмовлено у перерахунку пенсії в зв`язку з тим, що відповідно до вимог закону підстави для врахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової винагороди за безпосередню участь в АТО, одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, відсутні.
Вважаючи такі дії протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав із даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія. Разом з тим, судом відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ГУПФУ в м. Києві здійснити відповідні дії щодо призначення та виплати позивачу основної пенсії, оскільки за змістом положень пункту 24 Порядку № 3-1 органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення.
Колегія суддів погоджується в повній мірі із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, в силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Частинами 1-3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 року №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях починаючи з 01 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.
Згідно ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин).
З аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, пп.30.3 п.30 р. ХХХ Інструкції).
Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за безперервну вислугу років, винагорода за участь в АТО відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мають враховуватися при обчисленні пенсії, за умови, що з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З наявної в матеріалах справи довідки від 08.09.2016 року №305/496 вбачається, що на всі виплати, включені в зазначену довідку, нараховані страхові внески (єдиний внесок).
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки з грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагорода за безперервну вислугу років, винагороди за участь в АТО, які позивач отримував під час проходження військової служби, здійснювалося нарахування та сплата страхових внесків, тому їх розмір має бути включений до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-70а15 та в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2017 року у справі №552/3686/17, 11 квітня 2017 року у справі №428/8649/16-а, від 18 жовтня 2017 року у справі №522/8141/16-а.
Враховуючи, що відсутність відповідних виплат у переліку додаткових видів грошового забезпечення та їх одноразовий чи тимчасовий характер не спростовує висновків суду, що за умови здійснення на них нарахування та сплати страхових внесків, такі виплати мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, а тому покликання апелянта на те, що вказані доплати не відповідають вимогам ст. 43 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не заслуговують на увагу.
За змістом положень пункту 24 Порядку № 3-1 органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо зобов`язання ГУПФУ в м. Києві здійснити відповідні дії щодо призначення та виплати позивачу основної пенсії, починаючи з дня призначення пенсії та довічно шляхом включення до складу грошового забезпечення за 24 місяців перед звільненням зі служби, з розміру якого обчислюється пенсія: грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; індексації; щомісячної додаткової грошової винагороди; грошової винагороди за безпосередню участь в АТО; одноразової грошової допомоги при звільненні, та провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат, задоволенню не підлягають, оскільки останній діяв у спосіб та порядок, визначений законом та нарахував пенсію позивачу згідно документів, які були надані їм Генеральний штаб ЗСУ. Оскільки, довідка, яка була надана Генеральним штабом ЗСУ не містила всіх видів виплат, тому і ГУПФУ в м. Києві не врахував їх при призначенні пенсії позивачу.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Також суд апеляційної інстанції погоджується із висновком щодо відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ГУПФУ в м. Києві здійснити відповідні дії щодо призначення та виплати позивачу основної пенсії, оскільки за змістом положень пункту 24 Порядку № 3-1 органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення.
Отже, колегія суддів вважає апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову у цій частині.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.
Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року залишити без змін.

Повний текст постанови складено «24» квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма