Справа № 815/3904/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3904/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Зуєвої Л.Є. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Дереклєєвої Тетяни Вікторівни про визнання незаконною бездіяльність,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Дереклєєвої Тетяни Вікторівни про визнання незаконною бездіяльності відповідача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року даний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не прибув без поважних причин у судові засідання, призначені на 11 грудня 2017 року та 24 січня 2018 року о 10:00 год., про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та зазначає, що положеннями ч.5 ст.205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань 11 грудня 2017 року та 24 січня 2018 року, про що свідчать телефонограма від 27 листопада 2017 року (а.с.40) та повідомлення про вручення судової повістки (а.с.50). Зазначені обставини фактично не спростовуються позивачем в апеляційній скарзі.

Положеннями ч.1 та 8 ст.59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, крім іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2018 року через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява, в якій зазначено, що у зв'язку з отриманою травмою руки та перенесеною хірургічною операцією остання не може взяти участь у судовому засіданні та перебуває на лікарняному з 11 січня 2018 року, про що надала копію виписки з медичної картки.

Разом з тим, належної довіреності на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_4 до суду не надала. Матеріали справи містять копію довіреності від 06 листопада 2012 року, відповідно до якої позивач уповноважує ОСОБА_4 представляти його інтереси, водночас, довіреність видана строком на п'ять років та дійсна до 06 листопада 2017 року. Подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 додав до неї довіреність від 29 вересня 2017 року, відповідно до якої він уповноважує ОСОБА_4 представляти його інтереси, вказана довіреність видана строком на п'ять років та дійсна до 29 вересня 2022 року.

Водночас, вказана довіреність не була подана ОСОБА_4 24 січня 2018 року разом з заявою, в якій зазначено, що ОСОБА_4 не може взяти участь у судовому засіданні, тому колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість дій суду першої інстанції щодо не прийняття до уваги вказаної заяви, яка була подана особою, що не підтвердила повноваження на представництво інтересів ОСОБА_2 в суді.

Окремо колегія суддів наголошує, що позивачем жодним чином не обґрунтовано обставини, за яких він особисто не зміг бути присутнім в судових засіданнях 11 грудня 2017 року та 24 січня 2018 року, що також свідчить про правомірність рішення суду першої інстанції.

Додатково слід зазначити, що згідно до ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Необхідно зауважити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання суб'єктивними процесуальними правами - це особлива форма адміністративного судового процесуального правопорушення, навмисні недобросовісні діяння (дії чи бездіяльність) осіб, які беруть участь у справі адміністративної юрисдикції, які полягають у порушенні умов реалізації наданих їм процесуальних прав (адміністративної процесуальної правоздатності), використанні цих правових можливостей не за призначенням або не з тією метою, з якою їх надано, внаслідок чого чиниться шкода правам та інтересам інших осіб - учасників адміністративного судового провадження, а також відбувається перешкоджання діяльності адміністративних судів.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, неприбуття учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин. Подібна практика спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та є проявом неповаги до суду.

Зазначене вище, в тому числі щодо повторності неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, також узгоджуються з висновками, викладеними в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2015 року справа №815/2496/14.

Таким чином, враховуючи наявність доказів повідомлення позивача про призначені судові засідання 11 грудня 2017 року та 24 січня 2018 року, відсутність клопотань про розгляд справи за його відсутністю та (доведених належним чином) поважних підстав для не прибуття у судові засідання, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість залишення позову без розгляду.

Отже, оскільки судом першої інстанції винесено ухвалу з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А. Г.
Судді Зуєва Л.Є. Шевчук О.А.