Справа № 800/63/16
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 квітня 2018 року

Київ

справа №800/63/16

адміністративне провадження №А/9901/30/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів - Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., Гімона М.М. у справі № П/800/63/16 за позовом ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя, третя особа - Міністерство юстиції України, про визнання незаконним та скасування рішення від 24 грудня 2015 року № 1204/0/15-15 "Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Вищого господарського суду України у зв'язку з порушенням ним вимог щодо несумісності",

ВСТАНОВИВ :

13 листопада 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2017 року у справі № 800/63/16, подана в порядку глави 3 розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII)

Проте, питання про допуск справи до провадження відповідно до статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (у вказаній вище редакції) Верховним Судом України вирішено не було.

На підставі розпорядження Керівника апарату Верховного Суду України від 02 січня 2018 року № 4/0/19-18 зазначена заява супровідним листом від 03 січня 2018 року № 21-2166а17 передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2018 року справу передано на розгляд колегії суддів: Мороз Л.Л. - головуючий суддя, Гімон М.М., Бучик А.Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2018 року справу передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

Проте, згідно з ухвалою 01 лютого 2018 року Велика палата Верховного Суду повернула справу до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою від 06 березня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду прийняв справу до свого провадження та зупинив провадження у справі до розгляду іншої справи Конституційним Судом України.

23 березня 2018 року позивач надіслав до Верховного Суду заяви про відвід суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., Гімона М.М.

Ухвалою від 29 березня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду з метою забезпечення належного розгляду заявлених позивачем заяв про відвід суддів, поновив провадження у справі.

В обґрунтування заявлених відводів позивач зазначає, що суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що викликає сумнів в неупередженості та об'єктивності колегії суддів.

Заявник вважає, що Касаційний адміністративний суд не є судом, встановленим законом, який може розглядати цю справу. На думку позивача судом, встановленим законом для розгляду цієї справи, є Велика палата Верховного Суду.

Також, заявник зазначив, що в рамках цієї справи вже вирішувалось питання про зупинення провадження до розгляду іншої справи Конституційним Судом України, але відповідна ухвала Вищого адміністративного суду України скасована Верховним Судом України. Проте, Верховний Суд зупинив провадження у справі до розгляду іншої справи Конституційним Судом України.

Крім того, заявник вважає, що ухвала про прийняття справи до свого провадження та зупинення провадження постановлена Верховним Судом поза межами судового процесу, оскільки провадження у справі не було відкрите та не вирішено питання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді, вимога об'єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв'язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

Суд не може погодитись з доводами заявника про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які свідчать про упередженість та необ'єктивність колегії суддів. Здійснення необхідних процесуальних дій, з якими не погоджується позивач, власне не може свідчити про наявність упередженості суддів чи неможливості прийняття ними об'єктивного рішення.

Отже, обставини, якими обґрунтовує свої вимоги позивач, не свідчать про упередженість чи необ'єктивність суддів. Разом з тим, аналізуючи доводи скаржника, можна дійти висновку, що у нього склалось уявлення, що його справа не буде розглянута об'єктивно та неупереджено. Оскільки свої сумніви в неупередженості колегії суддів позивач пов'язує з процесуальними діями суду, які мали місце, суд вважає, що у стороннього спостерігача, зокрема і у позивача, могли б виникнути сумніви в неупередженості суддів.

З огляду на положення пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, для уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у неупередженості суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., Гімона М.М. чи будь-яких інших сумнівів в об'єктивному вирішенні спору, для запобігання поданню учасниками судового процесу в подальшому нових заяв чи клопотань, пов'язаних з участю зазначених суддів у розгляді цієї справи, що може призвести лише до непередбачуваного і безпідставного затягування розгляду справи, а також з метою сприяння підвищенню рівня довіри громадськості до судів заяви позивача про відвід суддів належить задовольнити.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяви позивача про відвід суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., Гімона М.М. задовольнити.

Відвести суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., Гімона М.М. від розгляду справи № П/800/63/16.

Справу № П/800/63/16 передати для повторного автоматичного розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон