Справа № 813/4482/17
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №813/4482/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Ванчак М.Л.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» до Офісу великих платників податків Держаної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

05 грудня 2017 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» до Офісу великих платників податків Держаної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу №2649 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» від 17.11.2017 року.

В обґрунтування позову позивач вказує, що єдиною законною підставою для проведення документальної планової перевірки Податковим кодексом України визначено лише включення платника податків до плану-графіка проведення планових документальних перевірок, а за відсутності такого плану-графіку наказ на проведення перевірки Товариства у 2017 році не може бути прийнятий.

Ухвалою суду від 06.12.2017 року відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Представник позивача у судове засідання не зявився.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, подав до суду свої заперечення проти позову та просив суд у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, надані у судовому засіданні, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

17.11.2017 року відповідачем винесено наказ №2649, згідно з яким на підставі плану-графіка проведення документальних перевірок субєктів господарювання на IV квартал 2017 року, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства наказано провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Корпорація КРТ» (код 37786903) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, тривалістю 30 робочих днів з 30.11.2017 року.

Копія вказаного наказу №2649 від 17.11.2017 року та повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» було вручено уповноваженій особі позивача 17.11.2017 року.

Керуючись приписами абзацу 2 пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, згідно з яким план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки та абзацу 2 пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, відповідно до якого право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки позивач дійшов висновку, що спірний наказ винесено безпідставно, у звязку з порушенням порядку призначення перевірок, а тому у відповідача відсутні законні підстави для проведення документальної планової виїзної перевірки.

Не погоджуючись з наказом, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 6 статті 19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобовязані здійснювати інспектування та перевірки діяльності субєктів господарювання неупереджено, обєктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси субєктів господарювання.

В силу приписів статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобовязані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Функції контролюючих органів визначені в статті 19 Податкового кодексу України, зокрема підпунктом 19.1.1 пункту 19.1 статті 19 цього Кодексу зазначено, що контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Порядок проведення документальних планових перевірок визначений в статті 77 Податкового кодексу України та як зазначено у пункті 77.1 вказаної статті - документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Пунктом 77.2 статті 77 Податкового кодексу України встановлено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, з огляду на наведене, підставою для проведення планової документальної перевірки платника податків є включення такого платника до плану-графіку проведення планових документальних перевірок.

Рішення про проведення документальної планової перевірки оформлюється наказом.

Так, згідно витягу з плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на IV квартал 2017 року, наданого до суду представником відповідача, позивача включено до даного плану-графіку із зазначенням місяця початку і періоду, за який проводиться перевірка й тривалості перевірки.

На підставі плану-графіка, у відповідності до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, контролюючим винесено наказ №2649 від 17.11.2017 року та на вимогу цього ж пункту згаданої статті 17.11.2017 року уповноваженій особі позивача - директору під розписку вручено копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім цього, позивач посилається на абзац 2 пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, згідно з яким план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки та наголошує на тому, що інформація стосовно плану-графіка проведення документальної перевірки на 2017 рік на офіційному веб-сайті ДФС України відсутня.

Однак, пункт 77.1 статті 77 Податкового кодексу України доповнено абзацом другим згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 21.12.2016 року, який набрав чинності з 01.01.2017 року.

Тобто, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, оприлюднює на офіційному веб-сайті план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на поточний рік до 25 грудня року, що йому передує, а саме до 25 грудня 2017 року та, аналогічно, на наступні роки. Відповідно, план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік можна знайти на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України, який опубліковано 22.12.2017 року.

Щодо плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на І квартал 2017 року, який було сформовано відповідно до Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року №524, то він є відомостями з грифом «ДСК» згідно з Переліком відомостей, які містять службову інформацію в органах ДФС, затверджених наказом ДФС від 28.02.2014 року №88. План-графік документальних перевірок, який відповідно до п.77.1 Податкового кодексу України повинен оприлюднюватися на офіційному веб-сайті ДФС буде сформовано на 2018 рік.

Державна фіскальна служба у листі від 26.04.2017 року вказала, що формується план-графік проведення документальних планових перевірок відповідно до наказу ДФС від 28.08.2014 року №88 належить до переліку відомостей, що містить службову інформацію та має обмежений доступ.

Згідно до п.81.8 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених Податковим кодексом, та за умови предявлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи, наказ Офісу великих платників податків Держаної фіскальної служби №2649 від 17.17.2017 року винесено на підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, а саме: плану-графіка на IV квартал 2017 року.

Таким чином, аналізуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що наказ №2649 від 17.17.2017 року, який є предметом оскарження в даній справі, винесено у відповідності до вимог пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України.

Разом з тим, суд зауважує, що подальші дії і рішення контролюючого органу стосовно здійснення документальної планової перевірки підприємства позивачем не оскаржуються і не є предметом спору у даній справі.

Окрім того, суд зазначає, що планову документальну перевірку податкові органи здійснюють згідно з планом-графіком, який формується і затверджується відповідно до пункту 77.2 статті 77 ПК України, і в основі формування якого лежить принцип охоплення податковою перевіркою неперевірених періодів діяльності підприємства, що не позбавляє контролюючий орган повторно провести фактичні перевірки або документальні позапланові.

Відповідачем у підтвердження правомірності проведення перевірки на підставі наказу від 17 листопада 2017 року №2649 вчинено всі дії визначені податковим законодавством, які передували проведенню такої і долучено докази на спростування тверджень позивача до матеріалів справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, оскільки відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки такі витрати відповідачем не підтверджені, вони на позивача не покладаються.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлений 19 квітня 2018 року.