Справа № 815/469/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/469/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Єренкевич О.А.

За участю сторін:

Позивача: ОСОБА_1

Представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивач просив суд визнати незаконними дії ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови у зарахуванні до стажу державної служби - служби в армії та зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати йому службу в армії до стажу державної служби і призначити пенсію згідно Закону України «Про державну службу» починаючи з 04.12.2017 року, у розмірі 60 відсотків заробітної плати (враховуючи у т.ч. оклад, доплата за ранг державного службовця, надбавка за вислугу років та надбавки, премії та інші виплати, на які нараховувались обов'язкові податки) без обмеження її граничним розміром.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 01.12.2017 року він звернувся до «Єдиного вікна» ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення йому пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII. Оскільки в усній формі позивачу було відмовлено у призначенні зазначеного виду пенсії, він у той же день подав свої документи на призначення йому пенсії за віком.

04.12.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із письмовою заявою про призначення йому пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII та з вимогою зарахувати службу в армії до стажу державної служби. Рішенням відповідача №341/ф-1 від 18.12.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволені вищезазначеної заяви з підстав відсутності у позивача необхідного стажу роботи. Не погоджуючись із зазначеними діями ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, позивач звернувся до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 21.02.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі Одеським окружним судом було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивач у судових засіданнях 20.03.2018 року, 19.04.2018 року, посилаючись на обґрунтування, викладені у адміністративному позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі до судового засідання 20.03.2018 року не з'явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на ст. 90 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, відповідно до якої пенсійне забезпечення державних службовців станом на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду України здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Посилання позивача на норми постанови Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» відповідач вважає помилковими, оскільки дана постанова втратила чинність з моменту прийняття нового Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229.

19.04.2018 року представник відповідача приймав участь у судовому засіданні, проти адміністративного позову ОСОБА_1 заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

З 01.12.2017 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у ОСОБА_3 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 19).

04.12.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII та з вимогою про зарахування його служби в армії до стажу державної служби (а.с. 18).

ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №341/ф-1 від 18.12.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволені його заяви та зазначено, що на час звернення позивача до органу пенсійного фонду пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а стаж державної служби обчислюється відповідно до статті 46 вищезазначеного закону (а.с.19).

Не погодившись із зазначеними діями ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, позивач звернувся до суду.

Зясувавши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях на час розгляду справи в суді регламентуються Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року (далі Закон №889-VIII від 10.12.2015), який набув чинності 01 травня 2016 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ від 10.12.2015 зазначено, що Закон України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року (далі - Закон №3723-XII від 16.12.1993 року) втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так у п. 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу"у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Стаж державних службовців, обчислюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229 (далі Порядок № 229).

Відповідно до вищезазначеного Порядку стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу.

Згідно частини 2 ст.46 Закону № 889-VIII від 10.12.2015 року до стажу державної служби зараховуються зокрема час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Разом з тим частиною 6 Порядку №229 встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII від 10.12.2015 року обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Відповідно до п. 8 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ від 10.12.2015 року стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Суд зазначає, що для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ, стаж державної служби обраховувався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби".

Підпунктом 4 пункту 3 вищезазначеного порядку встановлено, що до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Згідно ч.1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Крім того статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно статі 90 Закону України № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Виходячи із системного аналізу вищевказаних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 року та ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ можна зробити висновок, що із набранням чинності Закону № 889-VIII від 10.12.2015 року державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Разом з тим законодавцем залишено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 року (день набрання чинності Законом № 889-VIII) займали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, або які мали не менш як 20 років стажу на таких посадах. Для такої категорії осіб законодавцем було збережено право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Те ж зазначено і у ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року (яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Як вбачається з матеріалів адміністративний справи та було встановлено судом в судовому засіданні, загальний стаж роботи позивача станом на 31.10.2017 року (час виходу позивача не пенсію) склав 44 року 3 місяці (а.с.19), з яких стаж державної служби - 10 років 7 місяців 21 день.

При цьому, як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_1, відповідачем було призначено йому пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», до розміру та порядку визначення стажу для якої у позивача зауважень не має. ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі при призначенні позивачу пенсії за віком був зарахований весь час проходження ним військової служби. Представник відповідача проти зазначених обставин не заперечував, а тому суд згідно положень частини 1 ст. 78 КАС України вважає їх встановленими.

Разом з тим, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 25-32) державний стаж позивача станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності ЗУ «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року) складав лише 9 років 1 місяць 22 дні та включав у себе:

- службу в лавах Радянської армії з 04.05.1973 року по 16.05.1975 року (2 роки 13 днів);

- державну службу на посаді заступника голови виконкому у період з 20.11.1995 року по 26.08.1998 року (2 роки 9 місяців 7 днів);

- державну службу в територіальному управлінні Рахункової палати України у м. Одесі у період з 30.12.2011 року по 01.05.2016 року (державний службовець) 4 роки 4 місяці 2 дні.

Як було встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось позивачем, ОСОБА_1 фактично звернувся до суду із вимогами щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначення йому пенсій згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року та зобовязання відповідача призначити йому пенсію на умовах, визначених цим законом.

Разом з тим, відповідно до вимог цього ж Закону, а також Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, позивач не мав права на призначення йому 04.12.2017 року пенсії згідно ЗУ № 3723-ХІІ Про державну службу через відсутність у нього станом на 01.05.2016 року необхідного для цього стажу. При цьому позивачу ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі у відповідності до вимог Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з моменту його звернення 01.12.2017 року було призначено пенсію за віком з включенням до стажу, що дає право на пенсію, часу проходження позивачем військової служби в лавах Радянської армії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд доходить висновку про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії відповідно до положень Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та з урахуванням усіх обставин, що мають значення, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі слід відмовити у повному обсязі.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат у цій справі (сплаченого позивачем судового збору у розмірі 704,80 грн. при поданні адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 205, 241-246, 251, 255, 257-263, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 (67663, Одеська область, с. Усатове, вул. Лазарева, б.2) до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65007, м. Одеса, вул. Прохоровська, 3) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 23 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.