Справа № 825/1181/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року Чернігів Справа № 825/1181/18

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.02.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України та просить:

визнати протиправною бездіяльність Чернігівського обєднаного управління Пенсійного зонду України в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданої ним заяви від 18 грудня 2017 року в терміни передбачені Законом України Про звернення громадян;

визнати протиправними дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо проведення перерахунку його пенсії з 01 грудня 2017 року;

визнати протиправними дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо зменшення йому встановленого розміру пенсії та виплату пенсії в меншому розмірі ніж раніше встановленому, починаючи з 01 грудня 2017 року;

зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України поновити нарахування йому пенсію в розмірі, яка була йому призначена пенсійним управлінням з 01 жовтня по 30 листопада 2017 року, починаючи з 01 грудня 2017 року;

зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України поновити виплату йому пенсії в розмірі, яка була йому призначена пенсійним управлінням з 01 жовтня по 30 листопада 2017 року, починаючи з 01 грудня 2017 року;

зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України перерахувати і виплатити різницю виплаченої пенсії з 01 грудня 2017 року до встановленого раніше розміру пенсії з сумі 5826 гривень 79 копійки.

Позов мотивовано тим, що про зменшення пенсії, в тому числі доплати за понаднормовий стаж йому ніхто не повідомляв. Про зазначений факт він дізнався, коли отримав пенсію, оскільки рішення відповідача про зменшення розміру пенсії ним не отримувалось, жодних розяснень йому не надавалось. 18.12.2017 позивач звернувся до відповідача для отримання розяснень. Проте на даний час його звернення не розглянуто відповідачем, чим на його думку порушено вимоги Закону України «Про звернення громадян».

Ухвалою судді від 27.02.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для надання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою суду строк відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІ від 03.10.2017 відповідно до вимог частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 пенсійну справу позивача було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.05.2017 відповідача було зобовязано зробити нарахування та доплату позивачу пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років за період з 17.10.2016 по 31.07.2017, що й було здійснено відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), що підтверджується копією посвідчення серії А №418190, виданого 29.04.2003 (а.с.14).

Позивач перебуває на обліку в Чернігівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач 18.12.2017 звернувся до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про поновлення нарахування та виплати доплати до основної пенсії за віком за понаднормовий стаж (12 років) починаючи з 01.12.2017, яка була нарахована йому на період з 01.10.2017 по 30.11.2017 (а.с.25-26).

Станом на час розгляду справи позивачем відповідь на його звернення від 18.12.2017 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України не отримано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 56 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною другою статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином, зазначеними нормами визначено право позивача обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця величина має пільговий характер, визначений в частині 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1, якому призначено пенсію на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для неї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 7 липня 2015 року (справа №21-727а15) та від 20 вересня 2016 року 2016 (справа №21-1255а16), Верховним Судом від 6 лютого 2018 року (справа №560/675/17).

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.05.2017, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 22.06.2017,зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити збільшення ОСОБА_1 пенсію відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом розрахунку (перерахунку) пенсії відповідно до пункту 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 17 листопада 2016 року та виплатити різницю між нарахованою зі збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і отриманою позивачем пенсією за час недоплати починаючи з 17 листопада 2017 року.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо того, що доплата вже встановлена рішенням суду та не могла бути припинена відповідачем з власної ініціативи, оскільки відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Отже, дії відповідача щодо припинення виплати пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправними, а тому перерахунок та поновлення виплати пенсію ОСОБА_1 з 01 грудня 2017 року відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж підлягають задоволенню.

Тому підлягають задоволенню і позовні вимоги, враховуючи їх повязаність, про зобовязання Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України перерахувати і виплатити різницю виплаченої пенсії з 01 грудня 2017 року до встановленого раніше розміру пенсії.

При цьому, твердження відповідача про те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІ від 03.10.2017 відповідно до вимог частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 здійснено відповідно до вимог чинного законодавства не приймається судом до уваги, оскільки статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року N 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Тобто, застосування до даних правовідносин положень, які набрали чинності після їх виникнення, порушуватиме конституційний принцип незворотності дії законів в часі.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Чернігівського обєднаного управління Пенсійного зонду України в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданої ним заяви від 18 грудня 2017 року в терміни передбачені Законом України Про звернення громадян, то суд вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з статтею 15 Закону України Про звернення громадян органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України Про звернення громадян звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Станом на час розгляду справи встановлено, що позивачем відповідь на його звернення від 18.12.2017 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України не була отримана.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідач не довів суду правомірності своїх дій та рішень. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівського обєднаного управління Пенсійного зонду України в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 18 грудня 2017 року в терміни передбачені Законом України Про звернення громадян.

Визнати протиправними дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 грудня 2017 року.

Визнати протиправними дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо зменшення ОСОБА_1 встановленого розміру пенсії та виплату пенсії в меншому розмірі починаючи з 01 грудня 2017 року.

Зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі призначеному з 01 жовтня по 30 листопада 2017 року, починаючи з 01 грудня 2017 року.

Зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України перерахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю виплаченої пенсії з 01 грудня 2017 року до встановленого раніше розміру пенсії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Кашпур