Справа № 640/1343/16-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Золотарьова Л.І.

20 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 640/1343/16-а
ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Присяжнюк О.В. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Шалаєвої І.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 міської ради на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2018 року (повний текст ухвали складено 15.02.18 р.) по справі № 640/1343/16-а

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 міської ради

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2016 р. ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ОСОБА_1 міської ради, в якому просив визнати земельний масив в м. Харкові від вул. Горянської до вул. Колосистої та пров. Колосистим вздовж вул. ОСОБА_4 самовільно зайнятим; зобов'язати Харківську міську раду виділити земельні ділянки під будівництво житла та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 за адресою: пров. Дружби, 6, м. Харків; винести окрему ухвалу про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі ст. 211 ЗК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/1343/16/-а.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2018р. адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 передано на розгляд до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 20.04.2018 р., не прибули.

Частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Передаючи адміністративну справу до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

За приписами п. 1 частини першої статті 18 КАС України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Пунктом 1 частини другої ст. 18 КАС України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким викладено у новій редакції, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України.

Вказаним Законом змінено предметну підсудність окремих категорій адміністративних справ та встановлено нові правила розмежування юрисдикції окружних адміністративних судів і місцевих загальних судів.

Відповідно до п. 10 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Підстави для передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого визначені у ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року.

Згідно з п. 12 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 30 КАС України в редакції від 15.12.2017 року справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Таким чином, справи, які перебувають у провадженні суду, не підлягають передачі до іншого суду у зв'язку з набранням чинності Кодексом адміністративного судочинства України від 03 жовтня 2017 року та встановленням нових правил розмежування юрисдикції окружних адміністративних судів і місцевих загальних судів.

Суд першої інстанції не врахував приписи зазначених процесуальних норм, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку щодо направлення справи за підсудністю до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду та прийняв ухвалу, яка не відповідає закону.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. №3477-IV, практика Європейського суду з прав людини визнається самостійним джерелом права в Україні і є обов'язковою для застосування судами України.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Слід зазначити, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Внаслідок вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, та, відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України, справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 241, 242, 243, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2018 р. - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2018 р. по справі № 640/1343/16-а за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про зобов'язання вчинити певні дії - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст постанови складено 23.04.2018 р.