Справа № 823/1124/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року справа № 823/1124/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

06 березня 2018 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (вул. Центральна, 14, с. Старе Малосілля, Смілянський район, Черкаська область) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18000), в якому просить:

1) визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні і виплаті ОСОБА_1 більшого розміру одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності;

2) зобовязати Головне управління Національної поліції в Черкаській області призначити і виплатити ОСОБА_1 більший розмір одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням вищої групи інвалідності та втрати працездатності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у сумі 35240, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 14.02.2018 своїм листом №29/К-8 відповідач відмовив йому у виплаті одноразової грошової допомоги, безпідставно посилаючись на те, що від часу звільнення його з поліції до моменту визначення інвалідності пройшло більше шести місяців. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що порушує його конституційні права.

Ухвалою суду від 26.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №823/1124/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що виконавши рішення Смілянського міськрайонного суду та здійснивши позивачу виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби виконало свої зобовязання перед позивачем в повному обсязі, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч. 2 зазначеної статті Кодексу справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заперечення відповідача та докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено таке.

Позивач з 23 серпня 1994 року по 03 червня 2016 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України.

Як вбачається зі Свідоцтва про хворобу №111 від 19 травня 2016 року (а.с.11), Військово - лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» здійснено огляд Позивача, за результатами якого його визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час та встановлено діагноз, що захворювання, пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області «По особовому складу» від 03.06.2016 року № 83 о/с, позивача звільнено зі служби в поліції в запас Збройних Сил України (військове звання по запасу - рядовий) за п. 2 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію». Календарна вислуга років на день звільнення складає 21 рік 09 місяців 02 дні (а.с.9).

Відповідно до висновку Черкаської обласної МСЕК № 1 від 19.09.2016 позивачу встановлена 3 група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 199932 від 19.09.2016; виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 19.09.2016; довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12 ААА № 022550 від 19.09.2016 (а.с. 12-13).

18.10.2016 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою, в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» у звязку з втратою працездатності та встановленням ІІІ групи інвалідності.

31.10.2016 своїм листом за № 29/К-145 Головне управління Національної поліції в Черкаській області, відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з даною відмовою позивач звернувся до Смілянського міськрайонного суду, який постановою від 09.12.2016 визнав протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області і своєю постановою призначив виплатити мені одноразову грошову допомогу у звязку з втратою працездатності та визначенням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у сумі 101 500 ( сто одна тисяча пятсот ) грн. 00 коп.

Дане рішення 02.02.2017 ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду залишено без змін.

В червні 2017 року позивачу виплачені грошові кошти в сумі 101 500 грн 00 коп.

В звязку з погіршенням стану здоровя позивач звернувся до Черкаської обласної МСЕК № 1, згідно з висновком якої від 07.12.2017 йому встановлена ІІ група інвалідності у звязку із захворюванням, повязаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 876036 від 07.12.2017 (а.с.23).

03.01.2018 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою, в якій просив провести йому виплату в більшому розмірі одноразової грошової допомоги, так як під час повторного огляду була встановлено вища група інвалідності ІІ (друга) та більший відсоток втрати працездатності 80 (вісімдесят).

14.02.2018 відповідач своїм листом № 29/К - 8 відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, посилаючись на те, що від часу звільнення позивача з поліції (03.06.2016) до моменту визначення інвалідності (07.12.2017) пройшло більше шести місяців.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому інвалідності внаслідок захворювання пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ та визначення розміру цієї допомоги.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України " Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 2 липня 2015 року (далі - Закон України № 580-VІІІ), який набув чинності 07 листопада 2015 року.

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 цього Закону, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною 1 ст. 97 Закону України № 580-VІІІ встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема, визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті ( пункт 4 ч. 1 ст. 97 цього Закону).

Розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, зокрема, визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: б) ІI групи - II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату ( підпункт "б" пункту 4 частини 1 ст. 99 цього Закону).

Відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію" та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Поліцейський вважається таким, що виконує службові обов'язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію". ( пункт 3 Порядку № 4).

Підпунктом 4 пункту 4 розділу І Порядку № 4, передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, пов'язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

В підпункті 8 розділу IV Порядку №4 зазначено, якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Підставою для такої виплати є довідка органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати, видана фінансовим підрозділом цього органу, установи, організації, підрозділу, за останнім місцем отримання ОГД..

Частиною 6 статі 100 Закону України № 580-VІІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Як вбачається з листа від 14.02.2018 № 29/К 8, відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, посилаючись на те, що від часу звільнення позивача з поліції (03.06.2016) до моменту визначення інвалідності (07.12.2017) пройшло більше шести місяців.

Суд звертає увагу, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському вищої групи інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення ІІ групи інвалідності позивач отримав 07.12.2017.

Оскільки первинне встановлення інвалідності позивача відбулось 19.09.2016, а повторний огляд в звязку з погіршенням стану здоровя та встановлення ІІ групи інвалідності відбулося 07.12.2017 (тобто не пройшло два роки після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності), то суд вважає, що відповідач при розгляді заяви позивача від 03.01.2018 про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ діяв всупереч порядку та процедурі призначення і виплати ОГД, передбачених Порядком № 4.

На підставі вищевикладеного суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні і виплаті ОСОБА_1 більшого розміру одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Головного управління Національної поліції в Черкаській області призначити і виплатити ОСОБА_1 більший розмір одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням вищої групи інвалідності та втрати працездатності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у сумі 35240, 00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Крім того суд зауважує, що з приписів норм діючого права виходить неприпустимість підміни судом суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

Виходячи з наведеного та враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України, суд доходить висновку про те, що необхідним та достатнім заходом для належного захисту прав позивача є зобовязання Головного управління Національної поліції в Черкаській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги в більшому розмірі від 03.01.2018.

При цьому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині призначення і виплатити ОСОБА_1 більшого розмір одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням вищої групи інвалідності та втрати працездатності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у сумі 35240, 00 грн, виходячи з такого.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 ОСОБА_2 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою ОСОБА_2 Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що визначення суми стягнення на користь позивача за рішенням суду - є формою втручання суду в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині з цих підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 40108667) в Черкаській області у призначенні і виплаті ОСОБА_1 більшого розміру одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності;

Зобовязати Головне управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 40108667) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (вул. Центральна, 14, с. Старе Малосілля, Смілянський район, Черкаська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 03.01.2018 про виплату йому одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у звязку з встановленням вищої групи інвалідності та втрати працездатності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, з врахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Тимошенко