Справа № 818/1374/18
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 р. справа № 818/1374/18
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 в даній справі було відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач не надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом від 28.02.2018 №П-1875/20.1/22 повідомив ОСОБА_1 про те, що на день надання відповіді рішення суду у справі "Бурмич та інші проти України" на виконанні у відділі не перебуває та зареєстрованим не значиться. Крім того, Європейський суд зобовязав Україну вжити саме заходів загального характеру з метою вирішення проблем тривалого невиконання рішень національних судів в Україні (а.с.9)
Не погодившись з даною відповіддю, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі по тексту - Закон №3477-IV) визначено, що Рішення - а) остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; б) остаточне рішення Європейського суду з прав людини щодо справедливої сатисфакції у справі проти України; в) рішення Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання у справі проти України; г) рішення Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України.
Відповідно до ст. 2 вказаного Закону визначено, що Рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.
У силу ч. 1 ст. 7 Закону України "Про виконання рішень застосування практики Європейського суду з прав людини" протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва:
а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз'ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів;
б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва.
Державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті "б" цієї частини, відкриває виконавче провадження.
Порядок вжиття заходів загального характеру здійснюється відповідно до статей 13-15 Закону № 3477-IV.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 3477-IV, заходи загального характеру вживаються з метою забезпечення додержання державою положень Конвенції, порушення яких встановлене Рішенням, забезпечення усунення недоліків системного характеру, які лежать в основі виявленого Судом порушення, а також усунення підстави для надходження до Суду заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Суді.
Щокварталу Орган представництва готує та надсилає до Кабінету Міністрів України подання щодо вжиття заходів загального характеру (ч.1. ст. 14 Закону №3477-IV).
Аналіз вищевказаних норм Закону 3477-IV вказує, що вжиття заходів загального характеру не відноситься до компетенції державної виконавчої служби та не підлягає виконанню в порядку, визначеному статтями 7-9 цього Закону та Законом України "Про виконавче провадження", а позивач не є субєктом звернення до виконавчої служби стосовно виконання рішення Європейського суду з прав людини.
Суд також зазначає, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 №512/5, визначено, що державний виконавець вирішує питання щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа. А в разі відсутності підстав для відкриття виконавчого провадження, у визначених частиною четвертою статті 4 вказаного Закону випадках, виконавець зобовязаний надіслати стягувану повідомлення про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа (частина 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 4 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 №512/5).
При цьому, суд звертає увагу, що і постанова про відкриття виконавчого провадження і повідомлення про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа можуть бути винесені виконавцем лише за наявності предявленого до виконання виконавчого документа (рішення суду).
Аналогічна вимога міститься і у пункті 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якого виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.
Пунктом 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 №512/5, визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини.
Тобто, для прийняття виконавцем рішення щодо відкриття виконавчого провадження, стягувач до заяви про виконання рішення суду має додати виконавчий документ.
В даному випадку, заявником ОСОБА_1 подано до органу державної виконавчої служби лише заяву про виконання рішення Європейського суду з прав людини без відповідного рішення суду (виконавчого документа), а отже, питання щодо відкриття виконавчого провадження не може вирішуватись без наявного виконавчого документа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар