Справа № 756/15595/17
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/129/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» квітня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яценко Н.О.,

за участі секретаря Хоменко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бородавко Максима Віталійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач 10 листопада 2017 року протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач порушив вимоги ПДР, а саме, керуючи транспортним засобом, здійснив перевезення великогабаритного вантажу, ширина якого перевищувала 2,6 м, а саме складала 3,3 м, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 510,00 гривень.

У обґрунтуванні позову позивач зазначив, що постанова була винесена протиправно, адже йому не було повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, заміри (вантажу чи автомобіля) виконані не за допомогою спеціально призначеного габаритно-вагового комплексу із сертифікованим обладнанням (нормовані метрологічні характеристики на обладнання, яким проводились заміри вантажу пред'явлені не були), результати такого вимірювання визначаються уповноваженими фахівцями, тобто складається відповідний Акт; заміри (вантажу чи автомобіля) здійснювалися не у спеціально відведеному для цього місці, а прямо на місці зупинки транспортного засобу.

Позивач у судові засідання не з'являвся, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, його представник надала письмовий відзив на позовну заяву, у якому просила у позові відмовити з тих підстав, що спірна постанова винесена відповідачем правомірно, оскільки позивач порушував ПДР.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

10 листопада 2017 року відповідач Інспектор роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бородавко М.В. склав постанову № 206131 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ст. 132-1 КУпАП, а саме за те, що позивач керуючи транспортним засобом, здійснив перевезення великогабаритного вантажу, ширина якого перевищувала 2,6 м, а саме складала 3,3 м, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху (а.с.8).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На вимогу вищевказаних норм законодавства позивачем не надано суду доказів спростування вказаних у спірній постанові відомостей. У судові засідання позивач не з'являвся, про час та місце повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень п. 4 постанови КМУ від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (Постанова КМУ): рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 25 постанови КМУ від 18.01.2001 № 30 забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, зокрема за ст. 132-1 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, зокрема пояснення сторін, дані, викладені в оскаржуваній постанові, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо відсутності в його діях порушень ПДР України. Зокрема суд вважає, що такі пояснення дані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення у позовній не підтверджені у судовому засіданні жодним належним та допустимим доказом.

Окрім того відповідачем надано суду відеозапис з нагрудної камери, який здійснений під час зупинки транспортного засобу позивача та винесення спірної постанови. Зокрема з вказаного відео суду не вдається встановити, що транспортний засіб позивача і перевезений ним вантаж не є великогабаритними та окремо вбачається, що позивач не надав дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП також вказує те, що матеріали справи не містять будь-які дані, які б спростовували доводи, викладені в оскаржуваній постанові. При розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, зокрема враховані пояснення правопорушника, дотримані вимоги ст. 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ст. 132-1 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 132-1, 222, 247, 251, 254, 256, 258, 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст. 9, 76-78, 244-246 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Яценко