Справа № 665/127/18
Суддя: Пилипенко І. О.
Дата ухвалення: 2018-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/127/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2018 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Херсон Дорожньо-патрульної поліції Головного Управління національної поліції України у Херсонської області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Херсон Дорожньо-патрульної поліції Головного Управління національної поліції України у Херсонської області ОСОБА_2 про скасування постанови, посилаючись на те, що постановою складеною інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Херсон ОСОБА_2, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП, яке полягало у здійсненні зупинки транспортного засобу на майданчику для паркування ТРЦ «Фабрика» на позначеному дорожньою розміткою 1.30 місці для інвалідів, яким даний водій не являється. Позивач вважає, постанову незаконною, оскільки інспектором при розгляді справи було порушено вимоги ст.. 276 КУпАП, яка вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Інспектор же розглянув справу на місці вчинення правопорушення, що є відмінним від поняття місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що зазначено у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015. Також посилався на те, що відповідачем справу розглянуто у скороченому провадженні без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що також суперечить висновкам викладеним у вказаному рішенні Конституційного суду України та наголошено у постанові ВАС №К/800/37207/15 від 26.10.2016 року. При цьому вказував, що не складання протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Просить суд скасувати постанову серії БР №887883 від 24.11.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн..

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №887883 від 24.11.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.. В обґрунтування своїх вимог суду пояснив, що 24 листопада 2017 року близько 16 години він разом з дружиною відвідував лікарню в м. Херсон. Коли виїжджали з м. Херсон, вирішили заїхати до ТРЦ «Фабрика», оскільки стоянка біля ТРЦ «Фабрика» була заповнена, то довгий час шукав місце для паркування,. Побачивши, що з місця паркування відїхав автомобіль, він рухаючись заднім ходом заїхав на вивільнившеся місце. Ставши на це місце та не встигнувши заглушити двигун, до нього підійшли працівники поліції та почали складати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення правил паркування. При цьому інспектор патрульної поліції бачив, що він здавав заднім ходом на вільне місце паркування, та не бачив напис про те, що дане місце паркування тільки для інвалідів. В подальшому він не виходячи з автомобіля, намагався вибачитись перед поліцейськими та відїхати на інше місце, однак працівники поліції йому цього не дали зробити.

Відповідач в судове засіданні не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, завчасно; про причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №887883 від 24.11.2017 року, складеної інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Херсон сержантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1, 24 листопада 2017 року о 16 год. 00 хв. В м. Херсон по вул.. Залаегерсег на території майданчику для паркування здійснив зупинку транспортного засобу на позначеному дорожньою розміткою 1.30 «місце для інвалідів» місці, хоча інвалідом не являється, чим порушено ч.5 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн.

З пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 встановлено, що 24.11.2017 року вона разом з позивачем, який є її чоловіком перебували в лікарні м. Херсон. Близько 16 годин виїжджаючи з. м. Херсон, вирішили заїхати до ТРЦ «Фабрика». Шукаючи місце для паркування, вони побачили, що з місця для паркування виїхав автомобіль, тому вони, рухаючись заднім ходом, вирішили стати на місце яке вивільнилося. Під час виконання маневру до них підійшли працівники поліції, та перекривши їм дорогу не дали можливості одразу виїхати з вказаного місця. Після чого, один з них почав складати протокол про адміністративне правопорушення, а інший перегородив шлях та не давав можливості покинути місце до того часу поки не було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 34 Правил дорожнього руху, дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід".

Частиною 5 ст. 122 КУпАП встановлено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.. 245 КУпАП відповідно до ст.. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За загальним правилом, відповідно до ст.. 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки за яких протокол в разі вчинення адміністративних правопорушень не складається. Так ч.2. та ч.3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Окрім того, суд вважає за необхідне вказати, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз законодавчих норм, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, дає підстави суду дійти висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, зокрема, пояснень свідків, інформації з технічних засобів, відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Окрім того, відповідно до п.10 розділу ІV «Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім'я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; у графі «ураховуючи, що гр.-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом'якшують (ст.. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст.. 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Відповідно до п.2 Розділу IV «Постанова по справі про адміністративне правопорушення» Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.. 283 КУпАП.

Всупереч вказаним нормативним положенням у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БР №887883 від 24.11.2017 у п.8 відсутні вказівки на фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

В порушення законодавчих положень відповідачем не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.. 280 КУпАП, не надано суду доказів, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували б позицію позивача.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення є підставою скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР №887883, оскільки матеріали справи не містять доказів порушення позивачем дорожньої розмітки, позначеної 1.30 ПДР. На переконання суду, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії БР №887883 від 24.11.2017 суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.. 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Частиною 2 ст. 245 КАС України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене, визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та його скасування, а саме - визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права, а тому позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 72-77, 241-244, 293, 295, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного Управління національної поліції у Херсонській області про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №887883 від 24.11.2017 року складену інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Херсон Дорожньо-патрульної поліції Головного Управління національної поліції України у Херсонської області ОСОБА_2, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко