Справа № 826/14111/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2018 року № 826/14111/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни
провизнання протиправною бездіяльність, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни (далі по тексту - відповідач 1) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. щодо не включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимоги ОСОБА_1 в розмірі 244 758,55 грн. (які складаються з 200 000,00грн. перерахованих с депозитів та 44758,55грн.- відсотки по депозитам), які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» шляхом включення вимоги ОСОБА_1 в розмірі 244 758,55 грн. (які складаються з 200 000,00грн. перерахованих с депозитів та 44758,55грн.- відсотки по депозитам), які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 та віднести вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2016 суддею Іщуком І.О. відкрито провадження, та призначено справу до судового розгляду на 29.12.2016.

У зв'язку із припиненням повноважень у судді Іщука І.О. на підставі «Положення про автоматизовану систему документообігу в адміністративних судах» справу №826/14111/16, передано на розгляд головуючому судді Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2017 суддею Клименчук Н.М. прийнято справу до свого провадження.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він по суті є кредитором банку, проте із заявою про визнання його кредитором ПАТ «ВіЕйБі Банк» та включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не звертався. При цьому позивач підтверджує, що із загальної суми його вкладів, він отримав за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму відшкодування у розмірі 200 000 грн.

Представником відповідача через канцелярію суду подано письмові заперечення в яких зазначено, що вимоги від позивача щодо включення суми коштів, яка перевищує гарантовану суму у розмірі 244 758,55грн., до акцептованого реєстру кредиторів банку не надходило. Відповідно до частини 8 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Від позивача надійшло клопотання від 04.09.2017 про розгляд адміністративної справи за його відсутності та у порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, керуючись частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції статті, яка діяла на момент прийняття процесуального рішення про перехід у письмове провадження), розглянувши у письмовому провадженні подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі по тексту- ПАТ «ВіЕйБі Банк») укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок» 705731/2013 від 24.12.2013.

Відповідно до вищевказаного Договору - Банк приймає кошти Вкладника в сумі 2000,00грн. з щомісячною виплатою процентів строком на 13 місяців, на вкладний рахунок НОМЕР_2. Проценти по договору нараховуються на вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, зі сплатою 21,00 відсотків річних до 30.12.2013, а з 31.12.2013 ставка збільшується на 1% та становить 22 % річних. Поповнення вкладу можливе протягом строку дії договору. Дата зарахування коштів на рахунок 24.12.2013 Дата повернення коштів 24.01.2015.

Також, між ОСОБА_1 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» 14.01.2014 укладений Договір банківського вкладу Новорічний подарунок «Тринадцяти місячний» № 727203/2014.

Відповідно до вказаного Договору - банк приймає кошти вкладника в сумі 3000,00грн. з щомісячною виплатою процентів строком на 13 місяців, на вкладний рахунок № 1092. Проценті по договору нараховуються на вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1 зі сплатою 22,00 відсотків річних. Поповнення вкладу можливе протягом строку дії договору. Дата зарахування коштів на рахунок 14.01.2014 Дата повернення коштів 14.02.2015.

Крім того, між ОСОБА_1 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» 18.02.2014 укладено Договір банківського вкладу « 3 любов'ю VАВ «Дев'яти місячний» № 749222/2014.

Відповідно до цього Договору - банк приймає кошти вкладника в сумі 200 000,00грн.з щомісячною виплатою процентів строком на 18 місяців, на вкладний рахунок НОМЕР_3

Обставини щодо внесення позивачем коштів у зазначених сумах на вказані вкладні рахунки визнаються сторонами.

В подальшому ПАТ «ВіЕйБі Банк» віднесено Національним банком України (далі по тексту - НБ України) до категорії неплатоспроможних, про що видано постанову Правління НБ України №733 від 20.11.2014.

На підставі згаданої постанови Правління НБ України №733 від 20.11.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в той же день прийнято рішення №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Джуса Юрія Микитовича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) №128 з 24.11.2014 повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВіЕйБі Банк» передано Славкіній Марині Анатоліївні.

Згодом, відповідно до постанови Правління Національного банку України №188 від 19.03.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення №63 від 20.03.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Згідно цього Рішення розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Публікація відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулася 26.03.2015 в газеті «Голос Україна» №54 (6058), про що також було зазначено на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №2013 від 22.02.2016 продовжено строк здійснення процедури ліквідації банку та повноваження ліквідатора до 19.03.2018.

На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийняла рішення №474 від 15.02.2018 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» строком на два роки з 20.03.2018 до 19.03.2020 включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Славкіній Марині Анатоліївні строком на два роки з 20.03.2018 до 19.03.2020 включно.

В листі №22/3-9112 від 23.02.2016 зазначено, що ОСОБА_1 10.02.2015 здійснено виплату гарантованої державою суми у розмірі 200 000,00грн.

Сума коштів, на рахунках позивача , що перевищувала гарантовану суму становила 244 758,55 грн.

Дані обставини засвідчуються наявними матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Позивач 11.02.2016 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної М.А. з заявою щодо виконання виконавчого листа по справі №2/266/481/15 від 09.02.2016 виданий Апеляційним судом Донецької області про стягнення з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної М.А. на користь ОСОБА_1, грошових коштів, які знаходились на поточному рахунку НОМЕР_1 у розмірі 244758,55грн.

Своїм листом № 22/3-9112 від 23.02.2016 Уповноважена особа Фонду Славкіна М.А. повідомила позивача про те, що кредитори Банку мали право подати кредиторські вимоги упродовж періоду з 26.03.2015 по 24.04.2015, однак ОСОБА_1 у вказаний період заяву про визнання її кредитором Банку не подала. З цих мотивів відповідачем 1 прийнято рішення про відмову у включенні кредиторських вимог ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Також Уповноваженою особою Фонду зазначено, що Національним банком України 19.03.2015 відкликано банківську ліцензію ПАТ «ВіЕйБі Банк», а також те, що банківська діяльність ПАТ «ВіЕйБі Банк» завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, ПАТ «ВіЕйБі Банк» не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, відповідно станом на теперішній час ПАТ «ВіЕйБі Банк» фактично позбавлений права виконувати будь-які операції з рахунками клієнтів. З урахуванням вимог чинного законодавства України рахунки клієнта під час ліквідації Банку підлягають закриттю.

Вважаючи на підставі викладеного свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

В даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, ним врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні..

Згідно з частини 17 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до пункту 2 та 4 частини 3 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема: визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно частин 1 і 2 статті 26 цього Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Крім того, нормою частини 5 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Відповідно до частини 1 і 5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з положеннями статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

За приписами частини 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Надалі, протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 2 статті 49 зазначеного Закону).

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, що передбачено частиною 3 статті 49 зазначеного Закону.

Відповідно до частини 8 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Таким чином, наведеними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із майновими (грошовими) вимогами щодо відшкодування коштів в частині перевищення гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми 200 тис. грн. у зв'язку з ліквідацією банку.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави стверджувати про те, що порушення кредитором установленого законодавством тридцятиденного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів (в тому числі за вкладами) виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду, за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку. Зазначений строк звернення кредиторів з вимогами до банку є присічним та відновленню не підлягає аналогічна правова позиція наведена в ухвалах Вищого адміністративного суду України №К/800/16114/14 від 06.11.2014, № К/800/252/15 від 27.05.2015, №К/80065105/14 від 25.06.2015.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у відповідності до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивачу відшкодовано 200 000,00грн. Таким чином вкладником - позивачем, отримано компенсацію по вкладу, наявному в ПАТ «ВіЕйБі Банк» в межах гарантованої законом суми відшкодування у повному обсязі.

При цьому, вимоги позивача про стягнення решти коштів за договорами банківського вкладу знаходяться поза межами гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами, а тому позивач відповідно до чинного законодавства мав право заявляти уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку впродовж 30-ти днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду.

Натомість позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» із заявою про визнання кредиторських вимог лише у лютому 2016 року.

За результатами дослідження наданих позивачем документів суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску ОСОБА_1 тридцяти денного строку для звернення з кредиторськими вимогами до банку з дня опублікування оголошення в газеті «Голос України», граничний термін звернення до 24.04.2015 включно.

В даному випадку суд вважає, що у зв'язку із отриманням позивачем 10.02.2015 суми гарантованого відшкодування, а також беручи до уваги положення частини 4 статті 45 Закону щодо розміщення оголошення про ліквідацію банку в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів, позивач володів інформацією відносно процедур, які застосовуються регулятором до Банку, зокрема, інформації про початок та хід ліквідації Банку.

Крім того, встановлений в частині 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 30-денний строк на заявлення вимог кредитора є присічним та згідно чинного законодавства не передбачено його поновлення чи продовження незалежно від поважності причин.

З огляду на вищенаведене та з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд дійшов висновку, що позивач був повідомлений у встановленому законом порядку та мав можливість звернутися із заявою про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів, однак в установлений Законом термін до банку чи уповноваженої особи Фонду не звернуся, а тому у уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. не було підстав для включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку в силу частини 8 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для включення майнових вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», ознаки протиправних дій та/або бездіяльності відповідачів відсутні.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук