Справа № 2а-8235/11/1470
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2018 року

Київ

справа №2а-8235/11/1470

адміністративне провадження №К/9901/8466/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., за участю: представник позивача - Борисенко С.Л., Голокоз Є.В., представник відповідача - Шлапак Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль"
на постановуМиколаївського окружного адміністративного суду від 7 травня 2012 року (суддя: Лісовська Н.В.)
та ухвалуОдеського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року (колегія суддів у складі: Жук С.І., Потапчук В.О., Семенюк Г.В.)
у справі №2а-8235/11/1470
за позовомПублічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль"
доСпеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві Державної податкової служби
провизнання протиправним рішення та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" (далі - ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль") звернулось до суду із адміністративним позовом, у якому, з урахуванням доповнених позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві Державної податкової служби від 28 жовтня 2011 року та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № , № , № .

Позов мотивований тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем 28 жовтня 2011 року є протиправними та підлягають скасуванню з таких підстав:

№ про збільшення сум податку на додану вартість підлягає скасуванню в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 389,00 грн., оскільки ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22 квітня 2002 року у справі № 4/110 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів у зв'язку з порушенням справи про банкрутство, а відтак нарахування штрафних санкцій та пені не застосовуються;

№ про збільшення суми податку на землю на суму 5563,52 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 696,44 грн. підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки будівлі та споруди, що знаходяться на земельній ділянці, плату за які, на думку відповідача, повинен здійснювати позивач, перейшли у власність інших осіб, які фактично користуються цими земельними ділянками, а відтак і сплата орендної плати цих земельних ділянок повинні нести користувачі;

№ підлягає повному скасуванню, оскільки позивачем у господарській діяльності використовується вода з Бузького лиману, але при цьому відсутня технічна можливість встановлення лічильників та вимірювальних приладів на насосній станції для забору води з Бузького лиману, а відтак обчислення спожитої кількості води здійснюється водокористувачем самостійно, за непрямим методом, окрім того, до води, що використовується для охолодження агрегатів, застосовується коефіцієнт 0,005, а решта води не підлягає обчисленню із застосуванням коефіцієнта;

№ про збільшення сум податку на прибуток, позивач просить скасувати частково в сумі основного донарахування на 111444,00 грн., а також в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 56788,00 грн., оскільки при визначенні сум валових доходів перевіряючі не врахували, що у минулих податкових періодах підприємством були занижені валові витрати, оскільки Законом України "Про прибуток" не охоплено поняття "ремонт основних фондів" та такі витрати були включені підприємством по рядку 207 "запасні частини" та помилково занижені у рядку "04.1 матеріали", а також не можуть бути застосовані штрафні (фінансові) санкції, оскільки існує ухвала Господарського суду Миколаївської області від 22 квітня 2002 року у справі № 4/110 про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у зв'язку з порушенням справи про банкрутство, а у такому випадку вважає нарахування штрафних (фінансових) санкцій є неправомірним.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року, позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 28 жовтня 2011 року № . В решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, податковим органом при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28 жовтня 2011 року № та визначенні суми об'єкту оподаткування, не наведено жодного аргументу та розрахунку вирахування об'єкту оподаткування (фактичного забору води з Бузького лиману) за умови відсутності лічильників, а також з урахуванням того, що до повноважень податкового органу не входить здійснення заходів, спрямованих на спонукання позивача встановлювати лічильники води. Якщо лічильники у минулому (перевіряємому) періоді не були встановлені, то визначення бази оподаткування (фактично забору води) можливо лише непрямим способом, передбаченим підпунктом 326.10 статті 326 Податкового кодексу України. У разі відсутності вимірювальних приладів, якщо можливість їх встановлення існує, збір сплачується у двократному розмірі.

Відмова в задоволенні решти позовних вимог обґрунтована законністю прийнятих рішень.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у позові щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток за основним платежем 111444 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 56788,00 грн., позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, оскільки вважає, що судові рішення були ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечення або відзив на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог в частині їх задоволення судами та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у жовтні 2011 року проведено планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт перевірки від 12 жовтня 2011 року № 947/39/30083966, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем на 3442 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 389,00 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок на суму 5563,52 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 696,44 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем збір за спеціальне використання води на суму 954315,49 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 95989,42 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток за основним платежем 227152,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 56788,00 грн.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22 квітня 2002 року у справі № 4/110 порушено справу про банкрутство Державного підприємства «Миколаївська ТЕЦ» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15 березня 2012 року, ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» визнано вільними від боргів та провадження у справі про банкрутство припинено.

Вирішуючи спір в частині законності збільшення податковим повідомленням-рішенням № суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 111444 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 56788,00 грн., суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що, по-перше, на момент проведення перевірки 28 жовтня 2012 року ухвала Господарського суду від 22 квітня 2002 року про порушення справи про банкрутство та введення мораторію є нечинною, оскільки ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15 березня 2012 року, ВАТ «Миколаївська ТЕЦ» було визнано вільними від боргів та провадження у справі про банкрутство припинено.

По-друге, податковим органом правомірно нараховано податок на прибуток у сумі 111444,00 грн. через помилкове включення сум податку не в ті рядки декларації, оскільки при виявленні помилки у заповненні декларації позивач мав ні ким не обмежене право подати уточнення до декларації у спосіб та в строки, визначені Податковим Кодексом України, яким позивач не скористався.

Заважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини по названому епізоду у даній справі, касаційний суд вважає їх висновки передчасними, та такими, що зроблені без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з акта перевірки від 12 жовтня 2011 року №947/39/30083966, на підставі якого були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, перевірка податковим органом проводилась з 22 серпня 2011 року по 05 жовтня 2011 року, відтак перевірка була проведена до прийняття ухвал Господарським судом Миколаївської області та Одеським апеляційним господарським судом.

Отже, наведене дає підстави стверджувати про неповноту встановлення судами всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, що також вказує на непідтвердження відповідних обставин та фактів належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб.

Водночас, мотивом для визначення позивачу спірної суми податку на прибуток став висновок податкового органу не лише про помилкове включення позивачем сум податку не в ті рядки декларації, а і висновки про неправильність формування ним складу доходів та витрат.

При цьому, під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій позивач неодноразово стверджував про незгоду з даними висновками податкового органу.

Проте, суди попередніх інстанцій вказаним доводам правової оцінки взагалі не надали, не встановили чи відповідають вони дійсності та не перевірили наведені податковим органом обставини в акті перевірки, а обмежились лише твердженням про помилкове включення позивачем сум податку не в ті рядки декларації, а відтак ці обставини підлягають дослідженню при новому розгляді справи.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції не може погодитись або спростувати, як висновки податкового органу стосовно суті порушення, так і перевірити висновки судів попередніх інстанцій, оскільки дослідження та відсутність належної оцінки доказів, виключає можливість перевірки касаційним судом правильності судових актів.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

З огляду на викладене, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню в частині відмови у позові щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток за основним платежем 111444 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 56788,00 грн., з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 7 травня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року скасувати в частині, в якій відмовлено у задоволені позовних вимог про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.10.2011 р. в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем 111444 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 56788,00 грн. та в цій частині справу передати на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду