Справа № 357/2114/18
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/2114/18 Суддя (судді) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

19 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О.О.

суддів: Петрика І.Й., Парінова А.Б.

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Білоцерківскього міськрайоннного суду Київської області від 23 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції СРПП № 1 Білоцерківскього відділу поліції, старшого сержанта Березового Віталія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції СРПП № 1 Білоцерківського відділу поліції, старшого сержанта Березового Віталія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що 18 лютого 2018 року відповідач виніс постанову серії НК № 9086064, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за порушення ПДР.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що фотознімок, долучений до матеріалів справи не є належним доказом, оскільки зроблений з власного мобільного телефону відповідача.

Крім того, апелянт зауважує, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, без розгляду справи, та зазначає, що розгляд справи повинен здійснюватися за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення суду - скасувати з наступних підстав.

ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255 грн. за адміністративне порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 908064 від 18.02.2018 року, ОСОБА_3, о 09:35 год. 18 лютого 2018 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по бульвару Олександрійському, 56 в м. Біла Церква Київської області, здійснив зупинку-стоянку транспортного засобу менше ніж за десять метрів до пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» та 15.10 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання її незаконною та скасування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, судом першої інстанції було зроблено висновок, що позивач сам підтвердив вчинення ним правопорушення, оскільки зазначив у постанові про зупинку під знаком «Зупинка заборонена»

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на наступне.

З наявної у матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що ОСОБА_3 власноруч зазначив, що зупинився під знаком «Зупинка заборонена, крім інвалідів».

В судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував щодо даних обставин, та пояснив, що зупинився біля вказаного знаку, а не біля пішохідного переходу. Також зауважив, що фото, долучене до матеріалів справи, було здійснено інспектором в той час, коли позивач здійснював паркування транспортного засобу.

Крім того, апелянт пояснив, що є інвалідом ІІ групи, в підтвердження чого надав для огляду колегія суддів відповідне посвідчення.

Таким чином висновок суду першої інстанції щодо того, що позивач сам підтвердив зупинку транспортного засобу у невстановленому місці є неправомірним, оскільки ОСОБА_3, відповідно до Правил дорожнього руху має право на зупинку біля вказаного знаку, крім того, дані обставини не є предметом розгляду спору, оскільки регулюються іншими положеннями Правил дорожнього руху.

В матеріалах справи наявний фотознімок ОСОБА_3 у транспортному засобі біля пішохідного переходу.

Проте відстань транспортного засобу, яким керував позивач, до пішохідного переходу, з даного знімку встановити неможливо.

Жодних інших доказів вчинення позивачем правопорушення матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зазначений фотознімок не може розглядатися як належний доказ, так як встановити наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі даного фотознімку неможливо.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Більше того, приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

На підставі вищезазначеного, оскільки відповідачем не надано належних доказів вчинення ОСОБА_3 правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним, а відповідно спірна постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Оцінивши всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що доводи позивача про необхідність розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В даному випадку постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 229, 286, 308, 310, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Білоцерківскього міськрайоннного суду Київської області від 23 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції СРПП № 1 Білоцерківскього відділу поліції, старшого сержанта Березового Віталія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Рішення Білоцерківскього міськрайоннного суду Київської області від 23 березня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 908064 від 18.02.2018 року на ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Беспалов

Суддя І.Й. Петрик

Суддя А.Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 19.04.2018 р.)