Справа № 524/4839/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/4839/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Сіренко О.І.

суддів: Спаскіна О.А. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Кошеленко К.В.

головного спеціаліста: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 міської ради Полтавської області на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.12.2017, суддя Кривич Ж.О., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська,а, 39600, повний текст складено 27.12.17 по справі № 524/4839/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мало-Кохнівський кар'єр"

до ОСОБА_4 міської ради Полтавської області

про визнання протиправним та нечинним рішення ОСОБА_4 міської ради від 29.04.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

6 липня 2017 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Мало-Кохнівський карєр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради Полтавської області в якому просив визнати протиправним та нечинним з 01.01.2017 року підпункт 1.3 пункту 1 рішення ОСОБА_4 міської ради Полтавської області від 29.04.2014 року «Про внесення змін до рішень ОСОБА_4 міської ради від 23 вересня 2008 року та від 21 квітня 2011 року».

В обґрунтування позову зазначив, що 21.04.2011 р. відповідачем ОСОБА_4 міською радою прийнято рішення «Про внесення змін до рішення міської ради від 23.09.2008 р. «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці», яким, встановлено, що за земельні ділянки, надані для залізниць в межах смуг відведення, та для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин орендна плата встановлюється у трикратному розмірі земельного податку, обчисленого відповідно до Податкового кодексу України (далі за текстом - ПКУ). Згідно положень п.276.4 ст. 276 та ст. 274 ПКУ ставка земельного податку за такі земельні ділянки складала 0,25 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПКУ було встановлено, що річна сума орендної плати не може бути меншою трикратного розміру земельного податку. Тобто розмір орендної плати, встановлений рішенням ОСОБА_4 міської ради від 21.04.2011 р. за вказані земельні ділянки, повністю відповідав положення Податкового кодексу України, чинного на момент прийняття вищезазначеного рішення.

З 1 квітня 2014 року набув чинності Закон України від 27.03.2014 р. № 1166-VII, яким, зокрема, мінімальний розмір річної суми платежу орендної плати, визначений пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПКУ був змінений на 3 % нормативної грошової оцінки землі. У зв'язку з прийняттям Закону від 27.03.2014 р. ОСОБА_4 міська рада прийняла рішення від 29.04.2014 р. «Про внесення змін до рішень ОСОБА_4 міської ради від 23 вересня 2008 року та від 21 квітня 2011 року», яким, зокрема, у пункті 9 додатку «Розмір річної орендної плати за земельні ділянки в м. Кременчуці» до вказаного рішення від 21.04.2011 р. слова «у трикратному розмірі земельного податку» були замінені на « 3 % від нормативної грошової оцінки землі».

З 01.01.2017 р. набув чинності Закон України від 21.12.2016 р. № 1797-VIII, яким мінімальний розмір річної суми платежу орендної плати, визначений пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПКУ, був зменшений до розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок.

Позивач вважає, що з 01.01.2017 р. фактично втратили свою чинність вищенаведені положення Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII, а отже з 01.01.2017 р. рішення ОСОБА_4 міської Ради від 29.04.2014 р. в частині збільшення з 01.04.2014 р. розміру орендної плати за земельні ділянки залізничного транспорту та гірничодобувних підприємств до 3 % нормативної грошової оцінки цих земель є незаконним, оскільки не відповідає вимогам Податкового кодексу України та порушує його законні права та інтереси, оскільки позивач є гірничодобувним підприємством і користується на праві оренди відповідною земельною ділянкою, тому що визначений цим рішенням мінімальний розмір орендної плати в декілька разів перевищує розміри, визначені відповідними положеннями ПКУ, які діють з 01.01.2017 року.

18 грудня 2017 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука позовні вимоги ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр» задоволено.

Визнано протиправним та нечинним з 01.01.2017 року підпункт 1.3 пункту 1 рішення ОСОБА_4 міської ради, Полтавської області, від 29.04.2014 року «Про внесення змін до рішень ОСОБА_4 міської ради від 23.09.2008 року та від 21.04.2011 року».

В апеляційній скарзі відповідач, ОСОБА_4 міська рада, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Мало-Кохнівський кар'єр», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначив, що судом надано неналежну оцінку доводам відповідача про те, що законодавцем визначено мінімальний розмір орендної плати, який не може бути меншим розміру земельного податку та максимальний розмір, який не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. У спірному пункті рішення ОСОБА_4 міської ради Полтавської області від 29.04.2014 року «Про внесення змін до рішень ОСОБА_4 міської ради від 23 вересня 2008 року та від 21 квітня 2011 року» орендна плата встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі», що в жодному разі не суперечить пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та іншим законам та підзаконним актам, що регулюють подібні правовідносини. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги того факту, що оскаржуване рішення прав та інтересів позивача не зачіпає.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не надав.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов ТОВ «Мало-Кохнівський карєр», суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2017 р. фактично втратили свою чинність положення Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII про збільшення з 01.04.2014 р. мінімального розміру орендної плати за земельні ділянки залізничного транспорту та гірничодобувних підприємств до 3 % нормативної грошової оцінки цих земель. Оскільки вищезазначене рішення ОСОБА_4 міської ради від 29.04.2014 р. було прийнято у зв'язку з введенням в дію Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII, то у зв'язку із скасуванням (втратою чинності) цього Закону (п. 27 Розділу І цього Закону) фактично втратило чинність і вищезазначене рішення ОСОБА_4 міської ради від 29.04.2014 р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав:

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що 21.04.2011 р. ОСОБА_4 міською радою прийнято рішення «Про внесення змін до рішення міської ради від 23 вересня 2008 року «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці» ( а.с. 6-9).

Пунктом 1 цього рішення було викладено у новій редакції додаток до рішення ОСОБА_4 міської ради від 23.09.2008 р. «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці», яким встановлені розміри річної орендної плати за земельні ділянки в м. Кременчуці:

- 3 % від нормативної грошової оцінки землі - за земельні ділянки, зайняті промисловими підприємствами ;

- за земельні ділянки, надані для залізниць в межах смуг відведення, для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, а також за водойми, надані для виробництва рибної продукції, орендна плата встановлюється у трикратному розмірі земельного податку, обчисленого відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктом 274.1 статті 274 ПКУ (з урахуванням змін, внесених Законом України від 24.05.2012 р. № 4834-VI) встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

Пунктом 276.4 статті 276 ПКУ (в редакції Закону України від 07.07.2011 р. № 3609-VI) встановлено, що податок за земельні ділянки (у межах населених пунктів), що відносяться до земель залізничного транспорту (крім земельних ділянок, на яких знаходяться окремо розташовані культурно-побутові будівлі та інші споруди і які оподатковуються на загальних підставах), надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, а також за водойми, надані для виробництва рибної продукції, та земельні ділянки, на яких розташовані аеродроми, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 275 цього Кодексу.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288.5 ПКУ (у первинній редакції) було передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу для земель сільськогосподарського призначення не може бути меншою розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

З огляду на вищезазначене, відповідно до наведених положень Податкового кодексу України розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для залізниць в межах смуг відведення, та для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, складав 0,75 % нормативної грошової оцінки земель.

29 січня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі про передачу позивачу у строкове платне користування земельної ділянки (кадастровий № :10:003:0010) загальною площею 1902499 кв.м для експлуатації та обслуговування Мало-Кохнівського родовища гранітів по вул. Ярмарковій, 15 в м. Кременчуці. Пунктом 9 цього договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем (позивачем) у грошовій формі у трикратному розмірі земельного податку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно (а.с. 12-15).

Пунктом 27 Розділу І Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПКУ був викладений у наступній редакції: « 288.5.1. не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки». Ці зміни набрали чинності з 01.04.2014 р. згідно пункту 1 Розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII.

Таким чином, з 01.04.2014 р. мінімальний розмір орендної плати за будь-які земельні ділянки (у т.ч. надані для залізниць в межах смуг відведення, та для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин) був встановлений у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки земель.

Пунктом 1.3 рішення відповідача ОСОБА_4 міської ради від 29.04.2014 р. «Про внесення змін до рішень ОСОБА_4 міської ради від 23 вересня 2008 року та від 21 квітня 2011 року» були внесені зміни до пункту 9 Додатку «Розмір річної орендної плати за земельні ділянки в м. Кременчуці», а саме - слова «у трикратному розмірі земельного податку» були замінені на « 3 % від нормативної грошової оцінки землі». Також зазначено, що це рішення прийнято у зв'язку з введенням в дію з 01 квітня 2014 року вищевказаного Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII та внесенням змін до статті 288 ПКУ. Зазначеним рішенням від 29.04.2014 р. відповідач ОСОБА_4 міська рада привела у відповідність до наведених вимог Закону України від 27.03.2014 р. № 1166-VII свої раніше прийняті рішення, якими встановлений розмір орендної плати за землю.

На час розгляду справи не були внесені зміни до вищезазначеного договору оренди земельної ділянки від 29.01.2014 р., укладеного між позивачем товариством з обмеженою відповідальністю "Мало-Кохнівський кар'єр" та ОСОБА_4 міською радою. Також не були внесені зміни до пункту 9 цього договору в частині встановлення орендної плати у трикратному розміру земельного податку.

Підпунктом 2 пункту 120 Розділу І Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПКУ був викладений у наступній редакції : «не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території».

Ці зміни набрали чинності з 01.01.2017 р. відповідно до пункту 1 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.12.2016 р. № 1166-VII.

З 01.01.2017 р. мінімальний розмір орендної плати за будь-які земельні ділянки (у т.ч. надані для залізниць в межах смуг відведення, та для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин) знову був змінений і визначений у розмірі земельного податку, встановленого для відповідної категорії земель.

Таким чином, з 01.01.2017 р. змінено критерії визначення мінімального розміру орендної плати за землю. Якщо раніше мінімальний розмір орендної плати визначався залежно від розміру нормативної грошової оцінки землі, то з 01.01.2017 р. - виходячи з розміру земельного податку.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення відповідача.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що оскаржуване рішення ОСОБА_4 міської ради не зачіпає інтересів позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки між сторонами по справі укладений договір оренди земельної ділянки, орендна плата по якому визначається на підставі рішень відповідача.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 326 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.12.2017 по справі № 524/4839/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови складений та підписаний 23.04.2018.