Справа № 804/213/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 р. Справа № 804/213/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, -
Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області по призначенню та проведенню перевірки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради;
- визнати незаконною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було проведено перевірку без будь-яких передбачених законодавством підстав, а також перевірку призначено та проведено без дозволу Кабінету Міністрів України, тобто з порушенням мораторію, встановленого на 2015 - 2016 роки. Також, позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, у звязку з чим, постанова №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року підлягає скасуванню. Також, позивач зазначає. що тривалість роботи для двірників, яка встановлена колективним договором не порушує законодавчо встановлених норм та прав працівників. Оплата праці за січень місяць була здійснена з урахуванням всього відпрацьованого двірниками часу за відповідний період. Крім того, позивач наголошує на тому, що при виявленні необхідності здійснення доплати позивачем було самостійно усунуто дану помилку, донараховано та виплачено необхідні суми усім працівникам ще до винесення оскаржуваної постанови, проте, відповідачем вказані обставини було проігноровано та винесено вищевказану постанову без врахування всіх необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення з порушенням принципу пропорційності. Також, позивач, наголошує, що відповідачем неправомірно розраховано штраф у десятикратному розмірі відповідно до абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України.
Від відповідача надійшло заперечення, в яких зазначено, що підстави призначення та проведення позапланової перевірки щодо додержання суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування Головним управлінням були дотримані, і позапланова перевірка була проведена у відповідності до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 02.07.2012 №390, а також позивач був ознайомлений з підставами проведення позапланової перевірки і допустив посадових осіб Головного управління до її проведення, фактично визнавши законність підстав її проведення. Перевіркою встановлено, тривалість роботи 21 двірника у середу шостого січня 2016 року напередодні святкового дня 7 січня 2016 року (Різдво Христове) складала 7 годин, що перевищує на одну годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів, що порушує вимоги ч.1 ст.53 КЗпП України. Тобто, вищезазначені двірники мають понаднормові надурочні години робочого часу за січень 2016 року, при цьому заробітна плата за надурочні години двірникам не нараховувалась і не виплачувалась, що є порушенням вимог ч.1 ст.106 КЗпП України.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та доповненнях.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на доводи викладені в запереченнях та доповненнях до них.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.11.2016 по 04.11.2016 на підставі наказу №1595-П від 26.10.2016 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області була проведена позапланова перевірка Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради з питань дотримання законодавства про працю щодо повноти та своєчасності виплати заробітної плати працівникам підприємства та дотримання порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу за 2016 рік за результатами якої був складений акт перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016.
Позапланова перевірка КП«ЖЕП №22» ДМР була призначена та проведена на підставі згоди Державної служби України з питань праці (Держпраці) на проведення перевірки від 22.07.2016 №7738/4/4.1-ДП-16 за інформацією ПФУ, крім того на підставі звернення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 30.09.2016 №2949/05/15, копії яких наявні в матеріалах справи.
Позивачем було отримано направлення на проведення перевірки № 1595-П від 26.10.2016 в якому зазначено про предмет перевірки, а саме, додержання законодавства про працю з питань, викладених у листі Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (лист від 30.09.2016 №2949/05/15), про що свідчить підпис головного бухгалтера ОСОБА_5 на направленні на перевірку, копія якого наявна в матеріалах справи.
Згідно вказаного ОСОБА_6 перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016р., перевіркою встановлено у т.ч.: що відповідно до табеля робочого часу за січень 2016 року тривалість роботи 21 двірника, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_6, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 у середу шостого січня 2016 року напередодні святкового дня 7 січня 2016 року (Різдво Христове) складала 7 годин, що перевищує на одну годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів, та порушує вимоги ч.1 ст.53 КЗпП України. Тобто, вищезазначені двірники мають понаднормові надурочні години робочого часу за січень 2016 року. Відповідно до частини першої ст. 106 КЗпП України: «За погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки». Слід зазначити, що заробітна плата за надурочні години двірникам не нараховувалась і не виплачувалась, що порушує вимоги ч.1 ст.106 КЗпП України.
04 листопада 2016 року відповідачем винесено припис №510/4.1-3-363, в якому вимагається усунути у термін до 04.12.2016 року порушення, зафіксовані в акті перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016р.
Так, у п.3 вказаного Припису зазначено: «Вжити заходи щодо забезпечення виконання вимог ч.1 ст.106 КЗпП України, врегулювати питання щодо донарахування двірникам оплати роботи за 06 січня 2016 року в надурочний час. Надалі вимоги чинного законодавства дотримуватися постійно».
Позивач звернувся до відповідача із письмовими поясненнями №180 від 18.11.2016р. «Щодо розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», в яких зазначив, зокрема, що порушення вимог ч.1 ст.53, ч.1 ст.106 КЗпП України було усунуто, двірникам було донараховано заробітну плату за понаднормові надурочні години робочого часу за січень 2016р.
Про виконання припису з наданням відповідних доказів було повідомлено відповідача, про що свідчить відмітка про отримання 02.12.2016р. вказаного листа (копія додавалась до адміністративного позову).
Постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року, за результатами розгляду акта перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016р. на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено на Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради штраф у розмірі 304500грн.
Спірні правовідносини між сторонами регулюються правовими нормами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-ХVІ (надалі - Закон № 877-ХVІ), щодо порядку і підстав накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, то ці правовідносини регулюються правовими нормами Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), та постановами Кабінету Міністрів України.
Пунктами 1,7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних пільг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до п.7 Положення про Державну інспекцію України з питань праці передбачено, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.
За п.1 Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Держпраці від 04.02.2016р. №8 Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Згідно п.п.5 п.4 вказаного Положення Управління здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю.
За приписами частини 2 статті 4 Закону № 877-ХVІ, у разі якщо субєкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено субєкта господарювання.
У відповідності до вимог ст.6 Закону №877 встановлено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, виявлення та підтвердження недостовірних даних, заявлених субєктом господарювання у документі обовязкової звітності.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобовязані предявити керівнику чи уповноваженій особі субєкта господарювання юридичній особі, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю). Субєкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не предявили документи, передбачені цим абзацом.
Субєкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Згідно ст.7 Закону №877 для здійснення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування субєкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід та предмет перевірки.
За ч.6 ст.7 вказаного Закону №877 передбачено, що за результатами здійснення позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу ч.7 ст.7 Закону №877.
Відповідно до положень статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Пунктом 2 Порядку передбачено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.
Відповідно до пункту 3 Порядку підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яке здійснюється за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.
Пунктом 4 Порядку встановлено, що інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.
Відповідно до пункту 7 Порядку за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.
Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок № 509).
Відповідно до п. 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.
Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Ч.1 ст.53 КЗпП України передбачає, що напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при п'ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні.
Згідно ч.1 ст.106 КЗпП України, за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.
Абзацами 3, 4 ч.2 ст.265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі
- порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
- недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;
Приймаючи рішення по суті поданого позову суд виходив з наступного.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області по призначенню та проведенню перевірки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради, суд не вбачає підстав для їх задоволення та зазначає наступне.
Так, Верховною ОСОБА_2 України 28.12.2014 прийнято Закон № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон № 71-VIII), відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень якого у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України.
Одночасно пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII) передбачено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.
Тобто, законодавчим органом на період 2015 - 2016 років дійсно встановлено певні обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами.
Однак, виходячи з аналізу наведених правових норм, прийнятих законодавцем одночасно, слідує, що норми Закону № 76-VIII, зокрема, щодо обмежень у проведенні перевірок, є загальними та стосуються всіх контролюючих органів, тоді як норми Закону № 71-VIII, є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).
Крім того, із приписів вказаного Закону від 28 грудня 2014 року № 71-VIII вбачається, що він направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, як і Податковий кодекс України у відповідності до пункту 1.1 статті 1 якого визначено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів.
При цьому, наведеною нормою чітко визначено, що вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.
Так, Державна служби України з питань праці, не є органом сфера дії якого поширюється на сферу справляння податків і зборів, а тому норми Закону від 28 грудня 2014 року № 71-VIII правомірно не застосовано Відповідачем при призначенні та проведенні зазначеної перевірки відносно позивача у жовтні 2016 року.
При цьому відповідно до абз. 4 п. 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальними органами, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390, позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення субєктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.
Таким чином, доводи позивача про призначення та проведення відповідачем вказаної перевірки без дозволу Кабінету Міністрів України, тобто з порушенням мораторію, встановленого на 2015 - 2016 роки щодо здійснення таких перевірок контролюючими органами, є помилковими, так як не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Позапланова перевірка КП«ЖЕП №22» була призначена та проведена на підставі згоди Державної служби України з питань праці на проведення перевірки від 22.07.2016 № 7738/4/4.1-ДП-16 за інформацією ПФУ, та на підставі звернення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську від 30.09.2016 №2949/05/15, копії наявні в матеріалах справи.
Тобто, підстави призначення та проведення позапланової перевірки щодо додержання суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування Головним управлінням були дотримані, і позапланова перевірка була проведена у відповідності до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 02.07.2012 №390.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставами для здійснення позапланових заходів є «виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю)».
Як вбачається з матеріалів позову, позивач отримав направлення на проведення перевірки № 1595-П від 26.10.2016 в якому зазначено про предмет перевірки, а саме, додержання законодавства про працю з питань, викладених у листі Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та був ознайомлений з підставами проведення перевірки про що свідчить підпис головного бухгалтера ОСОБА_5 на направленні на перевірку. Тобто, позивач був ознайомлений з підставами проведення позапланової перевірки і допустив посадових осіб Головного управління до її проведення, фактично визнавши законність підстав її проведення.
Як вбачається з листа Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську за вих. № 2949/05/15 від 30.09.2016, інформація про нарахування заробітної плати у розмірі, меншому мінімальної заробітної плати та перелік страхувальників по яких відсутнє повідомлення про прийняття на роботу, територіальним органом ПФУ отримані зі Звіту по єдиному внеску позивача, що підтверджується доданими до листа таблицями, та є підставою для проведення позапланової перевірки у відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
За таких обставин, твердження позивача з приводу того, що дії Головного управління щодо призначення та проведення позапланової перевірки КП «Житлово - експлуатаційне підприємство № 22» Дніпропетровської міської ради є протиправними, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Твердження позивача, з приводу того, що він не мав змоги ознайомитись з листом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 30.09.2016 № 2929/05/15 та згодою Держпраці на проведення перевірки від 22.07.2016 № 7738/4/4.1-ДП-16 не відповідають дійсності, оскільки вказані документи були надані для ознайомлення посадовими особами Головного управління разом із направленням на перевірку, що підтверджується підписом головного бухгалтера ОСОБА_5 на направленні на перевірку.
З урахуванням наведеного, позапланова перевірка позивача була проведена у відповідності до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальними органами затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, у зв'язку із чим, відсутні підстави для визнання дій Головного управління щодо її проведення, протиправними.
Щодо позовних вимог в частині, визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року, то суд зазначає наступне.
Так, судом встановлено, з тексту оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року, вбачаються порушення КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради частини 1 статті 53 та частини 1 статті 106 КЗпП України, що полягало у тому, що відповідно до табелю робочого часу за січень 2016 року тривалість роботи 21 двірника, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_6, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 у середу шостого січня 2016 року напередодні святкового дня 7 січня 2016 року (Різдво Христове) складала 7 годин, що перевищує на одну годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів, та порушує вимоги ч.1 ст.53 КЗпП України.
Постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року, за результатами розгляду акта перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016р. на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено на Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради штраф у розмірі 304500грн.
Разом з тим, за результатами перевірки позивача щодо додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідачем було складено ОСОБА_6 перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016р. та винесено припис №510/4.1-3-363 від 04.11.2016р., в якому вимагається усунути у термін до 04.12.2016 року порушення, зафіксовані в акті перевірки №510/4.1-3 від 04.11.2016р.
Так, у п.3 вказаного Припису зазначено: «Вжити заходи щодо забезпечення виконання вимог ч.1 ст.106 КЗпП України, врегулювати питання щодо донарахування двірникам оплати роботи за 06 січня 2016 року в надурочний час. Надалі вимоги чинного законодавства дотримуватися постійно».
Позивач звернувся до відповідача із письмовими поясненнями №180 від 18.11.2016р. «Щодо розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», в яких зазначив, зокрема, що порушення вимог ч.1 ст.53, ч.1 ст.106 КЗпП України було усунуто, двірникам було донараховано заробітну плату за понаднормові надурочні години робочого часу за січень 2016р.
Щодо доводів позивача з посиланням на ч. 11 ст. 7 Закону №877, в частині того що до винесення оскаржуваної постанови ним усунуті виявлені порушення та виконано припис, у звязку з чим вказана постанова підлягає скасуванню, то суд зазначає наступне.
Підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України є акт перевірки про виявлені факти порушення вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, незалежно від їх подальшого усунення.
Так норма ч. 11 ст. 7 Закону №877 в даному випадку не має застосовуватися, оскільки застосуванню підлягає норма статті 265 КЗпП України, як спеціальна норма. Тому, аргументи позивача про те, що виконання товариством вимог припису у встановлений законодавством строк є підставою для не накладення на позивача штрафних санкцій, не ґрунтуються на вимогах закону.
Відтак, безпідставними є посилання позивача на той факт, що відповідачем були застосовані штрафні санкції за порушення, які були усунені на виконання припису, оскільки штрафні санкції застосовані спірними постановами жодним чином не стосуються невиконання припису. Відповідальність за такі порушення передбачена статтею 265 КЗпП України, а усунення виявлених порушень при проведені перевірки не є підставою для скасування штрафних санкцій, які застосовані за сам факт вчинення порушення у сфері законодавства про працю.
Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача в цій частині.
Проте, щодо застосування абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України як відповідальність за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці за виявлене порушення суд зазначає наступне.
Разом з тим, суд не погоджується із зазначеним та вважає, що відповідачем неправомірно розраховано штраф у десятикратному розмірі відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України, як відповідальність за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці необґрунтовано, виходячи з наступного.
Так, як зазначено вище та встановлено судом, перевіркою встановлено, що 6 січня 2016 року тривалість роботи 21 двірника напередодні святкового дня 7 січня 2016 року (Різдво Христове) складала 7 годин, замість 6 годин, у звязку з чим, позивачем виплачена заробітна плата не в повному обсязі, без врахування однієї години робочого часу, в сумі 11,94 гривні кожному працівнику.
При цьому, суд звертає увагу, що згідно абз.3 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
У звязку з чим, суд зазначає, що сума штрафу в оскаржуваній постанові повинна бути розрахована у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення відповідно до абз.3 ч.2 ст.265 КЗпП України.
Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - розсудливо; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
За вказаних обставин, суд вважає що оскаржувана постанова винесена відповідачем без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), та з порушенням принципу пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), відповідно суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року підлягають задоволенню.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №22» Дніпропетровської міської ради до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №510/4.1-3/350 від 21.11.2016 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1