Справа № 826/10630/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

19 квітня 2018 року м. Київ№ 826/10630/17
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління поліції охорони в м. Києві

про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління поліції охорони в м. Києві, в якому просить:

- визнати незаконними та скасувати Наказ №152 о/с від 04.05.2017 року та Наказ №88 від 04.05.2017 року.

- поновити на службу старшого сержанта поліції ОСОБА_1, молодшого інспектора взводу №1 роти реагування Святошинського районного відділу.

Разом з позовною заявою, позивачем подано клопотання щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Мотивуючи підстави звернення до суду з даним клопотанням, позивач посилається на відсутність грошових коштів для оплати послуг адвоката, у зв'язку зі звільненням.

Ухвалою суду від 01 вересня 2017 року відкрито провадження у справі №826/10630/17, призначено дату судового засідання.

Окрім того, даною ухвалою передбачено, що питання про поновлення строку звернення до суду буде вирішено в судовому засіданні.

05 грудня 2017 року через канцелярію суду представником відповідача подано заперечення на клопотання позивача щодо поновлення строку звернення до суду.

27 грудня 2017 року через канцелярію суду представником подано додаткові пояснення щодо клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У судовому засіданні 15 лютого 2018 року, суд, на підставі ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Додатково суд зазначає, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення строку звернення до суду, та розглянувши заперечення відповідача на клопотання про поновлення строків звернення до суду, суд звертає увагу на наступне.

Пункт 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами третьою та четвертою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було звільнено наказом №152 о/с від 04.05.2017 року у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного на ОСОБА_1 за результатами службового розслідування наказом УПО в м. Києві від 04.05.2017 року №88 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_1.".

Трудову книжку, військовий квиток та свідоцтво з додатком про освіту ОСОБА_1 отримав в день звільнення, а саме - 04.05.2017, що підтверджується відповідною розпискою, що міститься в матеріалах справи.

Відтак, про звільнення зі служби в органах внутрішніх справ позивач дізнався 04.05.2017 року.

Водночас звернувся до суду в даним позовом лише 23.08.2017 року, як свідчить штемпель вхідної кореспонденції, тобто поза межами строку, встановленого частиною п'ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частини перша-третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина п'ята вказаної статті передбачає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку - виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Водночас, суд не бере до увагу посилання позивача на відсутність грошових коштів, як причину пропуску звернення до суду з адміністративним позовом, з огляду на таке.

Відповідно до п.1. ст. 5 Закону України "Про судовий збір" подання позову про поновлення на службу не передбачає витрат на сплату судового збору.

Відтак, позивач не був позбавлений можливості, самостійно скласти позовну заяву та заявити її через канцелярію суду в строки, визначені законом.

Окрім того, ОСОБА_1 мав можливість звернутись за безоплатною правничою допомогою для підготовки позовної заяви в строк, передбачений ч. 5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Закон України "Про безоплатну правову допомогу" від 02 червня 2011 відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Враховуючи вищевказане, а також те, що з оскаржуваним наказом позивач був ознайомлений 04.05.2017 року, суд приходить до висновку, що про порушене право позивач дізнався саме у травні 2017 року, однак лише в серпні 2017 року реалізував своє право на судовий захист в рамках даної справи.

У пункті 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: <...> Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом у серпні 2017 року відбулось поза межами місячного строку, установленого частиною п'ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом позивач не надав суду належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим позов належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями ч. 3,4 ст. 123, 240, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в м. Києві про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І.Келеберда