Справа № 826/4614/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 квітня 2018 року м. Київ № 826/4614/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І,

розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції ум.Києві Кендзьори Віторії Ярославівни

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кендзьори Вікторії Ярославівни, у якому просила:

- визнати протиправною дію Головного управління житлового забезпечення Київської міської адміністрації з видачі свідоцтва про право власності на квартиру від 14 серпня 1998 року НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 14 серпня 1998 року №463-С/КІ «Про видачу свідоцтва про право власності» у частині видання інвестору ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1;

- визнати протиправною дію державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кендзьори Вікторії Ярославівни з видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 листопада 2014 року індексний номер №30203102 щодо квартири АДРЕСА_1.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Так, для звернення до адміністративного суду, у відповідності з частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що про обставини з приводу видачі та реєстрації свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (24 серпня 1998 року, 28 листопада 2014 року), позивачеві відомо упродовж досить тривалого терміну, що передує зверненню з даним адміністративним позовом до суду (21 березня 2018 року).

Зазначені у позовній заяві обґрунтування щодо пропуску строків звернення до суду, суд не вважав поважними з огляду на матеріали справи та обгрунтування позову, а тому відповідно до вищезазначеної норми законодавства, пропонував надати інші обґрунтування щодо поважності пропуску строку, про що було постановлено ухвалу про залишення позову без руху від 27 березня 2018 року.

На виконання вимог ухвали суду від 27 березня 2018 року представником позивача подана заява, в якій останнім звернуто увагу суду, що встановити факт порушення правової процедури при оформленні свідоцтва про право власності на квартиру від 14.08.1998 серії НОМЕР_1 стороні позивача вдалося лише після системного аналізу змісту оскаржуваного наказу і листа КП «Житло-сервіс» від 06.03.2018 №110/906-370 у їх взаємозв'язку із змістом інших доказів, а саме: - договору на інвестування будівництва квартир у 64-х квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 від 07.07.1998; - контракту про відкриття рахунку в Акціонерному товаристві «Дойче Банк» (Іспанія, м. Барселона) від 31.03.1995; - платіжного доручення Акціонерного товариства «Дойче Банк» від 24.07.1998; - довідки ТОВ «ЖИТЛО-БУД» від 23.07.1998 №276. При цьому представником позивача зазначено, що потреба у захисті права на житло виникла у позивача лише з порушенням ОСОБА_4 домовленості з ОСОБА_1 про переоформлення на ім'я останньої квартири, що виявилось у протиправному виселенні позивача з квартири наприкінці літа - на початку осені 2014 року.

Обгрунтування представником позивача порушення позивачкою строків звернення до адміністративного суду з заявленим позовом не є переконливими.

Так, в позовній заяві зазначено, що бажаючи залишитись проживати в Україні всією родиною, батьки вирішили придбати для ОСОБА_1 у місті Києві житло, а саме інвестувати наявні у позивача та у її чоловіка ОСОБА_5 кошти у будівництво квартири АДРЕСА_1.

Так, як ОСОБА_5 працював на державній службі на посаді радника-посланця у Посольстві Росії в Україні, а позивач працювала у Торговому представництві Російської Федерації в Україні на посаді позаштатного старшого бухгалтера, - оформлення квартири на їх спільного сина було здійснено з формальних міркувань.

09.08.1998 року житловий будинок АДРЕСА_1 було здано в експлуатацію згідно з Актом приймальної комісії про введення об'єкта в експлуатацію від 09.08.1998 №258.

14.08.1998 Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації видано наказ від 14.08.1998 №463-С/КІ «Про видачу свідоцтв про право власності на житло», на підставі якого сину позивача ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на квартиру від 14.08.1998 серії НОМЕР_1.

В подальшому, як вбачається з позову, виникли спірні відносини між членами сім'ї, зокрема сином, ОСОБА_4, внаслідок яких позивач зверталась до судових органів за захистом своїх приватних прав щодо можливості проживання у квартирі.

З наведеного вбачається, що оформлення квартири АДРЕСА_1 лише на сина позивача ОСОБА_4 відбувалось у 1998 році з відома позивача, відповідно і про існування наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 14.08.1998 №463-С/КІ «Про видачу свідоцтв про право власності на житло», на підставі якого сину позивача ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на квартиру від 14.08.1998 серії НОМЕР_1 не могло бути не відомо.

Неможливість в подальшому спільного проживання в квартирі АДРЕСА_1 та спір щодо розміру інвестиційного внеску кожного із членів сім'ї в придбання спірної квартири, не обгрунтовує поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду майже через 20 років після видання Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації наказу від 14.08.1998 №463-С/КІ «Про видачу свідоцтв про право власності на житло», на підставі якого сину позивача ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на квартиру від 14.08.1998 серії НОМЕР_1.

Наведене стосується і позовних вимог, звернутих до Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кендзьора Вікторії Ярославівни, дію якої, вчинену 28.11.2014, з видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1, намагається оскаржити позивач, звернувшись до адміністративного суду в березні 2018 року.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказане нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави поновлення строку (ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підстави для поновлення строку звернення до суду, викладені у повторно поданій заяві, суд вважає неповажними, а тому дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись статтями 123, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути ОСОБА_1.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко