Справа № П/811/1486/16
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2018 рокусправа № П/811/1486/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Прокопчук Т.С.

судді: Кругового О.О. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року (головуючий суддя: Хилько Л.І) по адміністративній справі № П/811/1486/16

за адміністративним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Прибуткова справа» до ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Прибуткова справа» (далі ТОВ «Прибуткова справа») 24.10.2016 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі ГУ ДФС у Кіровоградській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем 12.10.2016 року податкові повідомлення-рішення, а саме:

податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 879 276 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 439 638 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції з податку на додану вартість в розмірі 22 968 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 886 356 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року позовні вимоги задоволено, присуджено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 33 423,57 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ГУ ДФС у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірними висновками суду першої інстанції та відсутності підстав скасування оскаржених податкових повідомлень рішень.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено,і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що ТОВ «Прибуткова справа» зареєстроване в якості юридичної особи 15.11.2006 року та є платником податків, основними видами діяльності якого є виробництво м'яса; розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; розведення свиней; виробництво м'ясних продуктів; оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами; оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками (т.1, а.с.9-10, 24).

В період з 01.09.2016 року по 14.09.2016 року ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Прибуткова справа» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з питань нарахування та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, за результатами якої складено акт №73/11-28-14-04/34724561 від 28.09.2016 року (т.1, а.с.33-115).

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушені приписи п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 886 356 грн. за 2015 рік; та порушені п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість за період квітень жовтень 2015 року на загальну суму 879 276 грн.

Висновки акту перевірки ґрунтуються на інформації інших податкових органів, відповідно до якої не підтверджується факт здійснення господарських операцій з придбання товарів по ланцюгу постачання від ТОВ «Ірпіньторгмаш», ТОВ «Компанія «Мартенс», ТОВ «Вольф Компані», ТОВ «Гроностех» до позивача ТОВ «Прибуткова справа».

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області винесені 12.10.2016 року

податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 879 276 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 439 638 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції з податку на додану вартість в розмірі 22 968 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 886 356 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі ПК України).

Приписами пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14, пп.134.1.1 п.134.1. ст. 134, п. 138.2,.138.4 ст. 138, пп.139.1.9 п.139 ст. 139, п. 198.1, 198.2,198.6 ст. 198, п. 201.6, 201.8 - 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст. 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст.152 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу; та витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не включаються до складу витрат.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.03.2015 року, 02.06.2015 року, 01.07.2015 року, 01.09.2015 року ТОВ «Прибуткова справа» (Покупець) укладено договори поставки, купівлі - продажу м'яса та м'ясопродуктів з наступними контрагентами:

з ТОВ «Ірпіньторгмаш» договори №05/03/2015 та №12 (т.1, а.с.223,244), виконання умов договорів підтверджується копіями видаткових накладних, рахунків фактур та товарно транспортних накладних (т.1, а.с.224-235,236-243), копією акту взаємозаліку від 30.04.2015 року на загальну суму 1 399 995,99 грн. (т.1, а.с.222);

з ТОВ «Компанія «Мартенс» договори №02/06/2015 та №24 (т.2, а.с.19,32), виконання умов договорів підтверджується копіями видаткових накладних, рахунків на оплату та товарно транспортних накладних (т.2, а.с.20-31,33-40), актом взаємозаліку грошових коштів від 30.06.2015 року на загальну суму 1 086 984,20 грн. (т.2, а.с.18);

з ТОВ «Вольф Компані» договори №01/07/2015 та №26 (т.2, а.с.42,47), виконання умов договорів підтверджується копіями видаткових накладних, рахунків - фактур та товарно транспортних накладних (т.2, а.с.43-46, 48-51, 53-64, 65-72), копіями актів взаємозаліку грошових коштів від 31.07.2015 року та від 31.08.2015 року на суму 692 914,60 та 1 454 975,35 грн. (т.2, а.с.41, 52);

з ТОВ «Гроностех» договори №01/09/2015 від 01.09.2015 року та №35 (т.2, а.с.75,88), виконання умов договорів підтверджується копіями видаткових накладних, рахунків - фактур та товарно транспортних накладних (т.2, а.с.76-87,89-96, 100-102), актом взаємозаліку грошових коштів від 30.09.2015 року на суму 1 081 035,58 грн. (т.2, а.с.73).

Сторонами не заперечується, що податкові накладні по операціям з вищезазначеними контрагентами складені позивачем та своєчасно зареєстровані в реєстрі податкових накладних відповідно до чинного податкового законодавства.

Разом з тим необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на прибуток та додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Матеріали справи свідчать, що позивачем отриманий товар в межах фінансово-господарської діяльності реалізований іншим контрагентам, зокрема: ТОВ «Балаклава», ПП «Мит-Маркет», ПП «Про-Фит», ТОВ «Тин-Бам Продсервіс», ТОВ «Севпродукт», ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6, що підтверджується копіями договорів поставки, податкових та видаткових накладних, рахунків фактур, товарно транспортних накладних, митних декларацій, актів здачі прийняття робіт (надання послуг) та банківських виписок (т.2, а.с.104-211; т.3, а.с.130-171).

Щодо посилання відповідача на ненадання позивачем до перевірки сертифікатів якості та ветеринарних документів, згідно яких можна встановити виробника придбаної продукції, колегія суддів зазначає, що вищезазначені документи не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів у процесі виконання поставок товару, не можуть впливати на податкові зобов'язання позивача як однієї із сторін договору, а тому не є належним доказом безтоварності спірних господарських операцій.

В матеріалах справи містяться копії журналів видачі якісних посвідчень на м'ясопродукти по забійному пункту та приходу м'ясопродуктів по забійному пункту «Зоря», які підтверджують, що на кожну партію м'яса та м'ясопродуктів були виписані посвідчення якості (т.3, а.с.100-129).

Тим самим матеріалами справи підтверджено правомірне віднесення позивачем до складу витрат та податкового кредиту вартості поставленого товару за перевірений період по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Ірпіньторгмаш», ТОВ «Компанія «Мартенс», ТОВ «Вольф Компані», ТОВ «Гроностех», оскільки чинне податкове законодавство України не ставить в залежність права сторони в договорі від проведення перевірок податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету, а платник податків не може нести відповідальність за дії контрагентів при відсутності вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (ст. 8 Конституції України), індивідуалізації відповідальності (ст. 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).

Викладене свідчить, що податковим органом суду не надані належні докази нереальності господарських відносин позивача з контрагентами ТОВ «Ірпіньторгмаш», ТОВ «Компанія «Мартенс», ТОВ «Вольф Компані», ТОВ «Гроностех», також не існує судових рішень, якими ці контрагенти визнані фіктивними, а їх установчі документи - недійсними, на час дії угод контрагенти були зареєстровані в установленому порядку як платники податку на додану вартість, мали право виписувати та надавати податкові накладні, не були виключені із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Так як відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого податкового законодавства України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності збільшення позивачу грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 879 276 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 439 638 грн., застосування суми штрафних санкцій з податку на додану вартість в розмірі 22 968 грн., збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 886 356 грн. відповідно до винесених відповідачем 12.10.2016 року податкових повідомлень - рішень №, №, №, та їх скасування.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та винесено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року по адміністративній справі № П/811/1486/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 24 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай