Справа № 805/471/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 р. Справа№805/471/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., за участю секретаря судового засідання Кульматицького Я.В., представників: позивача ОСОБА_1 (довіреність від 10.04.2018 року, зареєстрована в реєстрі за № 1247), відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 18.12.2017 року № 36558/10/05-99-10-06), розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2017 року на суму 6 258,42 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі за текстом ФОП ОСОБА_3, позивач), звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі ГУ ДФС у Донецькій області, відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2017 року на суму 31 292,10 грн. (далі за текстом Спірне ППР).

30 березня 2018 року позивач надіслала на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2017 року про застосування штрафу у розмірі 6 258,42 грн.

Позов обґрунтований тим, що на думку позивача податковим органом неправомірно застосовані штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 6 258,42 грн. за несвоєчасно сплачені грошові зобовязання з плати за землю (орендна плата) за червень-грудень 2015 року, виявлені під час проведення камеральної перевірки, оскільки уточнюючою податковою декларацією податкові зобовязання з плати за землю скориговані до 0,00 грн., а тому відсутні факти несвоєчасної сплати вказаного податкового зобовязання. У звязку з наведеним позивач вважає Спірне ППР незаконним та необґрунтованим, а тому просить у судовому порядку його скасувати.

Представник позивача у судовому засідання підтримав позов, просив задовольнити його у повному обсязі.

Відповідачем позовні вимоги не визнані, в матеріалах справи наявний відзив на позов, у якому зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що під час проведення перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем своєчасності сплати орендної плати за землю з фізичних осіб, а отже відповідач мав правові підстави для застосування штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 6 258,42 грн.

Таким чином, відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими з наведених вище підстав та такими, що задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні відповідач підтримав відзив та просив відмовити у позові повністю.

Ухвалою суду від 24 січня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб та проведенням судових засідань, призначено судове засідання на 14.02.2018 року.

14 лютого 2018 року розгляд справи було відкладено до 15.03.2018 року.

15 березня 2018 року розгляд справи було відкладено до 21.03.2018 року.

Ухвалою суду від 21 березня 2018 року справу продовжено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30 березня 2018 року.

Ухвалою суду від 30 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу № 805/471/18-а до судового розгляду на 12.04.2018 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 05.05.2003 року за номером 2 010640, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 12-13).

23 квітня 2007 року між Мелекінською сільською радою Донецької області (Орендодавець) та Приватним підприємством ОСОБА_3 (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,9930 га, кадастровий № :02:000:0020. Предметом договору є строкове платне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с. Б. Коса, вул. Безуха, 23 б/в «Прибой» згідно рішення Мелекінської сільської ради №5/6-207 від 29.12.2006 року (а.с.14-15).

11 лютого 2015 року позивачем до податкового органу було подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, якою було визначено річну суму орендної плати за землі державної або комунальної власності на 2015 рік в розмірі 53 643,59 грн., щомісячно до сплати за період з січня по листопад 4 470,30 грн., за грудень 4 470,29 грн. Факт відправлення вказаної декларації відповідачу підтверджується Квитанцією № 2 від 11.02.2015 року (а.с.16-17).

07 лютого 2017 року позивачем до податкового органу було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, зменшено зобов'язання на загальну суму 49 173,00 грн., а саме: відображення, як завищення, податкових зобов'язань щомісячно за січень-листопад 2015 року на суму 4 470,30 грн. та відображено щомісячно до сплати за вказаний період «0,00» грн. Факт відправлення підтверджується Квитанцією № 2 від 07.02.2017 року (а.с.18-20).

Зазначені суми самостійно визначених платежів з орендної плати за землю за 2015 рік щомісячно відображались податковим органом в інтегрованій картці ФОП ОСОБА_3 за видом платежу «орендна плата з фізичних осіб», які в подальшому скориговані і виключені з картки (а.с.30-45).

20 листопада 2017 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати орендної плати за землю ФОП ОСОБА_3 за 2015 рік. За результатами перевірки складено акт № 60/05-99-48-12/НОМЕР_1 від 20.11.2017 року, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб, визначеного п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України за затримку на 546, 519, 515, 496, 488, 466, 435, 405 та 374 календарних днів сплати (а.с. 8-9).

12 грудня 2017 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області на підставі акту перевірки сформовано податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 за затримку сплати суми грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб у сумі 31 292,1 грн., яким зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 6 258,42 грн. (а.с.10-11).

Наведені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Наведена норма кореспондуються з приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16 54 Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України), за якими платник податків зобовязаний, в тому числі, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим зобов'язанням є сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платою за землю є обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ).

У п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з положеннями п. 288.1 - 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За пунктом 288.7 статті 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.

У відповідності до статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

За приписами п. 287.1 - 287.4 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Отже, позивач зобов'язаний сплачувати визначені в поданих податкових деклараціях узгоджені податкові зобов'язання.

Разом з цим, відповідно до п. 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Приписами п.102.1 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, позивач має право подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації в передбачений законодавством строк.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем додержано визначений законодавством строк подання уточнень до декларації за 2015 рік ( уточнення подані 07.02.2017 року).

Як слідує з положень підпункту 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Разом з цим, у випадку не сплати узгодженої суми податкового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (підпункт 126.1 ст. 126 ПК України).

Таким чином, підставою для притягнення платника податків до відповідальності є юридичний факт вчинення останнім податкового правопорушення у вигляді несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання.

Приймаючи до уваги, що сума орендної плати за землю протягом спірного періоду часу (червень грудень 2015 року) позивачем скоригована в уточнюючому розрахунку, за яким сума плати за землю склала 0,00 грн., відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу за приписами підпункту 126.1 ст. 126 ПК України, оскільки за таких обставин відсутній факт несвоєчасної сплати податкового зобовязання.

Отже, спірне податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідає обставинам справи, а отже підлягає скасуванню.

На думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, а також необґрунтовано, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб захисту права, визначений позивачем.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2017 року на суму 6 258,42 грн. задовольнити повністю.

2.Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 12.12.2017 року про нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 258,42 грн.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Донецькій області (; місцезнаходження: 87526, Донецька область, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місцезнаходження 87549, Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченка, 62/18) понесені судові витрати з судового збору у розмірі 704,80 грн.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 12 квітня 2018 року. Повне судове рішення складене 19 квітня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.