Справа № 826/2688/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 квітня 2018 року № 826/2688/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1,

до начальника Головного управління поліції у Київській області,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Голова Національної поліції України,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до начальника Головного управління поліції у Київській області третя особа Голова Національної поліції України в якому просив визнати протиправною бездіяльність начальника Головного управління поліції у Київській області з приводу не розгляду скарги ОСОБА_1 від 10.01.2017р. та зобов'язати начальника Головного управління поліції у Київській області в 10 денний термін, після вступу рішення в законну силу, належним чином розглянути скаргу ОСОБА_1 від 10.01.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч вимог Закону України "Про звернення громадян", скарга була направлена для розгляду до Києво-Святошинського відділу поліції в Київській області, хоча, на думку позивача, мала бути розглянута начальником Головного управління поліції у Київській області. Більше того зазначає, що відповідь надана не повна.

Відповідачем подано заперечення проти позову в якому він зазначає про те, що заява подана позивачем не має ознак скарги, а відтак була правомірно направлена для розгляду до Києво-Святошинського відділу поліції в Київській області, а відтак відповідь надана у межах, у порядку та в строки встановлені законодавством України.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд вирішив продовжити розгляд справи без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

10.01.2017р. позивач звернувся до начальника Головного управління національної поліції у Київській області із скаргою в якій просив повідомити ОСОБА_1 про стан розгляду заяви від 26.10.2016р. № 7587, зокрема, яке прийнято рішення, а саме чи відкрито кримінальне провадження чи відмовлено у відкритті; постанову про відкриття кримінального провадженняабо постанову про відмову у відкритті кримінального провадження надіслати за вищезазначеною адресою; провести перевірку розгляду заяви від 26.10.2016р. за номером 7587 на відповідність чинному законодавству України. (а.с. 6)

а.с.6()Листом. Києво-Святошинського відділу поліції від 30.01.2017р № В-46 позивачу надана відповідь у якій зазначено, що 25.11.2016р. СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження № 0004764 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 (крадіжка) КК України. За результатами проведення досудового розслідування, 2612.2016р. прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. (а.с. 7)

Позивач вважаючи, що відповідь є неповною, більше того надана не уповноваженою особою звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про звернення громадян".

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про звернення громадян", до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Судом встановлено, що звернення позивача не містить ознак скарги, а відтак на нього не поширюються вимоги регламентовані ч. 4 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян".

Більше того, суд зазначає, що наказом Головного управління національної поліції в Київській області від 27.12.2016р. № 1672 затверджено Положення про слідче управління ГУ НП в Київській області, відповідно до п. 5 якого, крім повноважень передбачених кримінальним процесуальним законодавством, заступник начальника ГУ НП - начальник СУ, підписує від імені ГУНП листи, звернення, повідомлення та інші документи з питань проведення досудового розслідування, за винятком тих, що надсилаються на ім'я Президента України, Прем'єр-міністра України, Кабінету Міністрів України, Голови Верховної Ради України, народних депутатів України Генерального прокурора України, Міністра внутрішніх справ України та Голови Національної поліції.

Відповідно до п. 6 вищезазначеного Положення, заступник начальника ГУ НП - начальник СУ, у межах повноважень приймає рішення та дає доручення, організовує та контролює їх виконання. (а.с. 28-32)

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Таким чином, відповідно до вищевикладених вимог та на підставі резолюції заступника начальника ГУ НП в Київській області звернення позивача було перенаправлено до Києво-Святошинського відділу поліції.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання позивачача на те, що відповідач протиправно перенаправив його звернення для розгляду до Києво-Святошинського відділу поліції є помилковими.

Посилання позивача на протиправність наданої Києво-Святошинським відділом поліції відповіді з огляду на її неповноту не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач визначив відповідачем у справі Начальника Головного управління поліції у Київській області, проте відповідь, яка на думку позивача є неповною, надана безпосередньо т.в.о. заступника начальника ВП - начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, який не є відповідачем у справі. З огляду на що, доводи щодо неповноти не приймаються до уваги, оскільки предметом спору є бездіяльність відповідача та зобов'язання надати відповідь.

Вимоги позивача про необхідність розгляду його звернення безпосереднього начальником ГУ НП у Київській області також є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з ч. 2ст. 16 Закону України "Про звернення громадян", скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Як вбачається із звернення позивача, жодні додатки ним не додавались, а відтак були відсутні підстави для розгляду його звернення керівником органу особисто.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 242, 243, 251, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.І. Добрянська