Справа № 824/916/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/916/17-а
Чернівецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Брезіної Т.М.

суддів Боднарюка О.В., Левицького В.К.,

за участю:

секретаря судового засідання Косменко Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача не з`явився,

представника третьої особи Тимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент соціального захисту населення Чернівецької ОДА про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд прийняти рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 28.07.2017 р., оформлене протоколом №111, про визнання відсутності підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, визначеного Чернівецькою обласною державною адміністрацією 17.09.1998 р. ОСОБА_1 та визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, як такому, що працював у зоні відчуження в 1988 р. не менше 30 днів.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 30.08.1995 р. Чернівецькою обласною державною адміністрацією йому видано довідку №53, якою підтверджується період роботи з 01.03.1987 р. по 02.04.1987 р. у зоні відчуження в м. Чорнобиль, на підставі чого ОСОБА_1 було встановлено статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 «А». В подальшому позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 «А» № НОМЕР_1 , однак у зв`язку із його втратою позивачу надано дублікат посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 «А» № НОМЕР_2 . Проведеними раніше перевірками правильності видачі посвідчень учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 «А» Чернівецькою обласною державною адміністрацією підтверджено статус ліквідатора наслідків аварії ЧАЕС 2 категорії. Факт перебування в зоні відчуження (в м. Чорнобилі) у вищезазначений період підтверджується наступними доказами: довідкою №2 від 13.08.1996 р. та від №6 від 21.01.1998 р. фінансово-економічного відділу УВС Чернівецького облвиконкому про отриману зарплату за час перебування в м. Чорнобилі у 1987 році протягом 33 днів в подвійному розмірі. Інших відомостей про перебування позивача у вказаному періоді в зоні відчуження по обліках Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області не значиться. Позивач зазначає, що факт проходження служби в зоні Чорнобильської АЕС в інший період, а саме з 01.01.1998 р. по 29.02.1998 р., підтверджується архівним витягом №57/123/34/01-2017 від 28.09.2017 року.

Позивач повідомив, що 28.07.2017 р. до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України прийнято рішення про відсутність підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та одночасно було визначено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, як такому, що працював у зоні відчуження в 1988 році не менше 30 календарних днів. Однак, позивач не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки перебування ОСОБА_1 з 01.03.1987 р. по 02.04.1987 р. у зоні відчуження в м. Чорнобиль підтверджується відповідними доказами, а отже надання йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 вважає проведеним у відповідності до вимог діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства. На підставі вказаного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

10.01.2018 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачем зазначено, що на засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України 28.07.2017 р., згідно поданих на розгляд документів, встановлено відсутність підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, водночас визнано статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, як такому, що виконував роботи в зоні відчуження в 1988 році не менше 30 календарних днів. Крім того, заробітна плата у підвищеному розмірі за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачу нараховувалась за 1988 рік. З вказаних підстав відповідач просить відмовити у задавлені позовних вимог.

09.01.2018 р. до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА, в яких зазначено, що у зв`язку із призначенням пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області встановлено ряд розбіжностей по його справі. Так, згідно отриманої інформації від Прип`ятського МВВС встановлено, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 02.02.1988 р. по 03.05.1988 р., а не в березні квітні 1987 р., як зазначено у довідках №2 від 13.08.1996 р. та від №6 від 21.01.1998 р. фінансово-економічного відділу УВС Чернівецького облвиконкому. На підставі розгляду справи ОСОБА_1 28.07.2017 р. відповідачем визначено, що відсутні підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, водночас визначено позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, як такому, що виконував роботи в зоні відчуження в 1988 році не менше 30 календарних днів.

Під час розгляду адміністративного позову судом розглянуто заяви, клопотання учасників справи та вчинено наступні процесуальні дії у справі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.12.2017 р. відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд справи на 12.01.2018 року. Судовий розгляд справи, призначений на 12.01.2018 р. не відбувся у зв`язку із перебування головуючого судді у відпустці з 22.01.2018 р. по 26.01.2018 р., на підставі чого розгляд справи перенесено на 16.02.2018 року.

В судовому засідання 16.02.2018 р. задоволено клопотання позивача про допит свідка ОСОБА_2 . Крім того, в судовому засіданні було прийнято ухвалу про витребування з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, в особі ліквідаційної комісії особову справу ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні та матеріали фінансового забезпечення (заробітної плати, премій, надбавок) ОСОБА_1 у період з 1987 по 1988 роки. У зв`язку із витребуванням додаткових доказів по справі судом відкладено розгляд справи.

20.03.2018 р. на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.02.2018 р. від Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, в особі ліквідаційної комісії, надійшли витребувані докази, на підставі чого судом призначено розгляд справи на 04.04.2018 року.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент соціального захисту населення Чернівецької ОДА вирішення справи залишив на розсуд суду.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки №53 Чернівецької обласної Ради народних депутатів від 30.08.1995 р. міститься інформація, що ОСОБА_1 з 01.03.1987 р. по 02.04.1987 р. працював у зоні відчуження в м. Чорнобиль та відноситься до 2 «А» категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 19).

До матеріалів справи додано дублікат посвідчення ОСОБА_1 , замість втраченого посвідчення № НОМЕР_1 , учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС №365917, в якому визначено позивачу категорію учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - 2 «А». (а.с. 20).

Згідно архівного витягу управління МВС України в Чернівецькій області від 28.09.2017 р. №57/123/34/01-2017 про списки працівників органів і підрозділів внутрішніх справ Чернівецької області, які проходили службу в зоні Чорнобильської АЕС, міститься інформація про перебування ОСОБА_1 в зоні Чорнобильської АЕС з 01.02.1988 р. по 03.05.1988 року. Посадовий оклад вказано 170 рублів. (а.с. 21).

До матеріалів справи додано довідки №2 від 13.08.1996 р. та №6 від 21.01.1998 р. фінансово-економічного відділу УВС Чернівецького облвиконкому де міститься інформація про те, що ОСОБА_1 отримав зарплату за час перебування в м. Чорнобилі у 1987 році протягом 33 днів, з 01.03.1987 р. по 02.04.1987 р., у подвійному розмірі. (а.с. 22-23).

Згідно витягу з протоколу №111 від 28.07.2017 р. Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України визначено, що відсутні підстави для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, водночас визначено позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, як такому, що виконував роботи в зоні відчуження в 1988 році не менше 30 календарних днів. (а.с. 17).

В судовому засіданні досліджено матеріали особової справи ОСОБА_1 за час проходження служби в органах внутрішніх справ України, а саме: послужний список позивача, в якому містяться відомості про його відрядження з 01.02.1988 р. по 03.05.1988 р. для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримання цінного подарунку на суму 60 руб за належне виконання обов`язків під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (згідно наказу №27 від 20.04.1988 р.); довідка від 03.05.1988 р. №449 начальника Прип`ятського ГВВС МВС УСРС про те, що позивач з 01.02.1988 р. по 03.05.1988 р. виконував службові обов`язки в Прип`ятському ГВВС Київської області по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; партійно-службова характеристика на міліціонера-водія роти ППС ГВВС МВС УСРС, в якій вказується про проходження служби в Прип`ятському ГВВС Київської області по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.02.1988 року. Інших відомостей про відрядження позивача для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС матеріали особової справи не містять.

Крім того, на вимогу суду Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, в особі ліквідаційної комісії надано матеріали фінансового забезпечення (заробітної плати, премій, надбавок) ОСОБА_1 у період з 1987 по 1988 р., де відсутні відомості про підвищену заробітну плату у 1987 році.

В судовому засіданні, за клопотання позивача, допитано у якості свідка ОСОБА_2 , який повідомив суду, що у 1987 році вони разом з ОСОБА_1 проходили службу в патрульній службі МВС УСРС в м. Чернівці. Свідок зазначає, що з патрульної служби м. Чернівці періодично у 1987 році направляли групи працівників на термін 1 - 2 місяці в зону ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В квітні 1987 році ОСОБА_2 був відряджений в зону ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС терміном на 3 місяці для заміни попередньо-відрядженого працівника патрульної служби МВС УСРС в м. Чернівці, де отримував заробітну плату в підвищеному розмірі, внаслідок чого йому було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що у квітні 1987 році він зустрічався з позивачем в зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який через декілька днів повернувся з відрядження до м. Чернівці.

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі Закон - №796).

Відповідно до норм ст. 9 Закону №796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону №796 визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Такими особами вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 14 Закону №796 визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 14 Закону №796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються 4-ри категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема, до 2-ої учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів; у 1987 році не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення. До 3 - ої категорії осіб відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали, зокрема, у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 15 Закону №796 визначено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №796 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року N 51 (далі - Порядок №51).

Відповідно до п. 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом №796, іншими актами законодавства.

Згідно з п. 10 Порядку №51 визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видача посвідчень провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до п. 1 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17 травня 2006 року №187, визначено, що Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України (далі - Мінпраці України) для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії.

Підпунктом 3.2 пункту 3, підпунктом 4.2 пункту 4, підпунктами 5.1, 5.3 та 5.4 пункту 5 вказаного Положення передбачено, що одним із завдань Комісії є перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Комісія зобов`язана при визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися критеріями, визначеними Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року N 51 (із змінами). Рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно. Рішення Комісії оформляється протоколом, що підписується головою та секретарем Комісії. Комісія розглядає спірні питання громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Рішення Комісії може бути оскаржено в установленому законодавством порядку.

Як встановлено судовим розглядом 28.07.2017 р. Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України визначено, що відсутні підстави для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, водночас визначено позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, як такому, що виконував роботи в зоні відчуження в 1988 році не менше 30 календарних днів.

Не погоджуючись з такими висновками відповідача, ОСОБА_1 надав суду копію довідки від 30.08.1995 р. №53 Чернівецької обласної державної адміністрації, в якій зазначається про період роботи ОСОБА_1 з 01.03.1987 р. по 02.04.1987 р. у зоні відчуження в м. Чорнобиль та копії довідок №2 від 13.08.1996 р. та №6 від 21.01.1998 р. фінансово-економічного відділу УВС Чернівецького облвиконкому про те, що отримана зарплата позивачем за час перебування в м. Чорнобилі у 1987 році протягом 33 днів виплачувалась у подвійному розмірі.

Для з`ясування вказаних обставин, судом витребувано з управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, в особі ліквідаційної комісії особову справу ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні та матеріали фінансового забезпечення (заробітної плати, премій, надбавок) ОСОБА_3 у період з 1987 по 1988 роки. Відповідно до архівних матеріалів особової справи ОСОБА_1 судом встановлено підтвердження факту виконання позивачем з 01.02.1988 р. по 03.05.1988 р. службових обов`язків в Прип`ятському ГВВС Київської області по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Суд звертає увагу, що інших доказів, на підтвердження перебування позивача в зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, матеріали особової справи не містять. Крім того, надані суду матеріали фінансового забезпечення (заробітної плати, премій, надбавок) ОСОБА_1 у період з 1987 по 1988 р., не містять відомостей про підвищену заробітну плату у 1987 році.

Згідно вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статей 74 -76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд звертає увагу, що допитаний судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 , повідомив, що у квітні 1987 році він зустрічався з позивачем в зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Однак, суд звертає увагу, що належного доказового підтвердження повідомленої свідком інформації матеріали адміністративної справи та матеріали службової справи ОСОБА_1 не містять. Крім того, суд звертає увагу, що оскільки події, пов`язані з участю ОСОБА_2 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбулись понад 30 років тому, то свідок може помилятись щодо періоду, в якому він зустрічався з позивачем в зоні відчуження.

Таким чином, судом встановлено невідповідність інформації, вказаної у довідках від 30.08.1995 р. №53 Чернівецької обласної державної адміністрації, довідках №2 від 13.08.1996 р., №6 від 21.01.1998 р. фінансово-економічного відділу УВС Чернівецького облвиконкому, до інформації що містить архівна особова справа ОСОБА_1 . Так, суд звертає увагу, що послужний список позивача та інші матеріали особової справи містять докази його відрядження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.02.1988 р. по 03.05.1988 року.

А тому суд вважає правомірними висновки Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України від 28.07.2017 р. про відсутність підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та визначено позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, як такому, що виконував роботи в зоні відчуження в 1988 році не менше 30 календарних днів.

З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, що належного доказового підтвердження перебування позивача у 1987 році в зоні ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС суду не було надано, у зв`язку із чим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин 1 3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність та законність прийнятого рішення, а отже адміністративний позов є таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 205, 241, 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
1.У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).
Повне судове рішення складено 13 квітня 2018 р.

Головуючий суддя Т.М. Брезіна

Судді О.В.Боднарюк

В.К. Левицький