Справа № 153/433/18
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2018 р. Справа153/433/18

Провадження2-а/153/4/18-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача інспектора СРПП №3 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області - Бадюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до СРПП №3 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про оскарження неправомірних дій відповідача та оскарження постанови БР №913357 від 04 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 04 квітня 2018 року працівником СРПП №3 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Козюком В.В. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №913357 від 04 квітня 2018 року та накладено на нього штраф у розмірі 255 гривень за те, що 04.04.2018 року о 22 годині 50 хвилин у місті Ямпіль Вінницької області по вулиці Свободи він, керуючи автомобілем VW Пасат д.н.з. НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху п.п.15.10, а саме - здійснив стоянку на тротуарі, де було менше двох метрів для проходу пішоходів, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначив, що постанова серії БР №913357 від 04 квітня 2018 року відносно нього винесена незаконно тому, що вона не відповідає вимогам ст.280 КУпАП, так як у ній не вказано свідків чи очевидців так званого правопорушення та немає відмітки про роз'яснення йому його прав як правопорушника, а факт вчинення правопорушення нічим не підтверджується. Правила дорожнього руху він не порушував, оскільки того дня його на ходу витягли із автомобіля двоє невідомих осіб і почали бити, а його автомобіль сам зупинився на тротуарі. Після того, як приїхали працівники поліції, він їм повідомив, що його побили і він бажає написати заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень. Після чого, поліцейські винесли відносно нього постанову і поїхали. Заява про нанесення йому тілесних ушкоджень внесена до ЄРДР за №0000108 від 05.04.2018 року. Вказав, що викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №913357 від 04 квітня 2018 року обставини не підтвердженні жодним достовірним доказом, оскільки він не скоював правопорушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, працівником поліції грубо порушено вимоги закону, постанова винесена упереджено без будь-якого з'ясування обставин справи, даною постановою порушено основні принципи провадження у адміністративних справах, передбачені ст.7 КУпАП, принижено його людську гідність як законослухняного громадянина України. Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, так в ній не вказано точне місце порушення правил дорожнього руху, відсутні також інші передбачені законом реквізити. Просить визнати дії відповідача, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП протиправними та скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №913357 від 04 квітня 2018 року відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП та стягнення штрафу у сумі 255 гривень і закрити справу на підставі ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

11 квітня 2018 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було призначено судове засідання та розгляд справи здійснювався за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача інспектор СРПП №3 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Бадюк О.А. в судовому засіданні підтвердив обставини зазначені в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №913357 від 04 квітня 2018 року. Просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Із показів свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні було встановлено, що 04 квітня 2018 року близько 22 години 30 хвилин він йшов разом із ОСОБА_5 по вул. Свободи в м. Ямпіль Вінницької області по тротуару навпроти спортивної школи. В цей час по клумбі між дерев заїхав ОСОБА_1 на тротуар та перегородив прохід для пішоходів.

Із показів свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні було встановлено, що 04 квітня 2018 року близько 22 години 30 хвилин він йшов разом із ОСОБА_4 по вул. Свободи в м. Ямпіль Вінницької області по тротуару навпроти спортивної школи. В цей час ОСОБА_1 керуючи автомобілем Пасат заїхав на тротуар та перегородив прохід для пішоходів.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що безпосереднім очевидцем події 04 квітня 2018 року близько 22 години 30 хвилин по вул. Свободи в м. Ямпіль Вінницької області він не був. Обставини даної події йому повідомив ОСОБА_1 вже у Ямпільському ВП Могилів-Подільського ВПГУНП у Вінницькій області.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 квітня 2018 року працівником СРПП №3 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Козюком В.В. відносно позивача було винесено постанову серії БР №913357 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Згідно фабули вказаної постанови відповідачем було викладено суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, де вказано, що останній 04 квітня 2018 року о 22 годині 50 хвилин у місті Ямпіль Вінницької області по вулиці Свободи він, керуючи автомобілем VW Пасат д.н.з. НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху п.п.15.10, а саме - здійснив стоянку на тротуарі, де було менше двох метрів для проходу пішоходів, чим скоїв правопорушення, передбачене за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено статтею 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 1.10 Правил визначено, що зупинкою визнається припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо), а стоянкою - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до п.15.10 «в» Правил дорожнього руху України забороняється стоянка на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Оскаржувана позивачем постанова про адміністративне правопорушення перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Позивач у своєму позові зазначає, що він Правила дорожнього руху не порушував, оскільки того дня його на ходу витягли із автомобіля двоє невідомих осіб і почали бити, а його автомобіль сам зупинився на тротуарі. Після того, як приїхали працівники поліції, він їм повідомив, що його побили і він бажає написати заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень. Після чого, поліцейські винесли відносно нього постанову і поїхали. Вказав, що викладені в постанові серії БР №913357 від 04 квітня 2018 року обставини не підтвердженні жодним достовірним доказом, оскільки він не скоював правопорушення.

Однак із таким твердженнями позивача неможливо погодитися, оскільки з пояснень свідків та з дослідженого при розгляді справи судом фотододатку, доданого відповідачем в судовому засідання чітко вбачається, що автомобіль позивача був припаркований на тротуарі, де для руху пішоходів залишалося менше 2 м.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем вимог п п.15.10 «в» ПДР України, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, який був вірно кваліфікований відповідачем при винесенні постанови про накладення адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормою ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень поліції, серед іншого, входить виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, інших публічних місцях; здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що при розгляді даного адміністративного позову підтвердився факт наявності в діях позивача вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України за обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення, а тому вимоги позову не знайшли своє обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні та у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 72, 77, 79, 242, 243, 244, 245, 246, 286, КАС України, на підставі ст.19, 55 Конституції України, ст.ст.7, 245, 251 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до СРПП №3 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про оскарження неправомірних дій відповідача та оскарження постанови БР №913357 від 04 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.М. Дзерин