Справа № 809/875/16
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/12444/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Кухтея Р.В., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 809/875/16 за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за податковим боргом в сумі 44700,64 грн.,-

суддя в 1-й інстанції - Могила А.Б.,

час ухвалення рішення - 25.10.2016 року, 10:55 год,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 31.10.2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за податковим боргом в сумі 44700,64 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що за результатами проведеної перевірки позивачем встановлено отримання ОСОБА_1 у 2013 році доходу у вигляді додаткового блага у сумі 237496,72 грн., внаслідок анулювання (прощення) Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" заборгованості в сумі 237496,72 грн. за кредитним договором № 323-22/340 від 11.04.2008.

Підставою для винесення податкових повідомлень-рішень №, № від 05.10.2015 слугувало встановлення контролюючим органом факту неподання ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік з відображенням у ній доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 237496,72 грн., отриманого від Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості та відповідно не сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 44530,64 грн. За невиконання позивачем визначеного законодавством обов'язку щодо своєчасного подання податкової декларації про майновий стан і доходи та своєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб, відповідачем збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення № від 05.10.2015 в розмірі 44530,64 грн., в тому числі за основним платежем - 35624,51 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 8906,13 грн. Крім того, згідно податкового повідомлення-рішення № від 05.10.2015 накладено на даного платника податків штраф у розмірі 170 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року задоволено позовні вимоги повністю.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в постанові суду першої інстанції зазначено, що ПАТ «Укрсоцбанк» листом за №10.1-186/96-13762 від 28.10.2013 року повідомило ОСОБА_1 про те, що установою здійснено анулювання заборгованості по нарахованих процентах на суму 237496,72 грн. та вказано необхідність відображення вищевказаної суми в річній податковій декларації та самостійно сплатити суми податку на доходи фізичних осіб, однак апелянт вказує, що вищевказаний лист ніколи не отримувала. Їй було надіслано лист з ПАТ «Укрсоцбанк» , в якому зазначено що заборгованість по договору кредиту №323-22/340 від 11.04.2008 року перед ПАТ «Укрсоцбанк» відсутня.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, доповнень до апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів в ІІІ кварталі, за результатами якої складено акт за № 1620/171/ від 11.09.2015 (а.с.58-61).

В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення ОСОБА_1 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 162 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, що полягало в неподанні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік з відображенням у ній доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 237496,72 грн., отриманого від Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості в сумі 237496,72 грн. за кредитним договором №323-22/340 від 11.04.2008 та відповідно не сплати податку на доходи фізичних осіб у сум 35624,51 грн.

Попередньо, 30.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено додаткові угоди за №4 та №5 про внесення змін до п.2.6 Договору кредиту№323-22/340 від 11.04.2008 (а.с.90-91).

На момент укладення даних угод загальний розмір заборгованості Позичальника перед Кредитором за Кредитним договором становив 41 626,70 дол. США та 29713,09 дол. США заборгованість за процентами за користування кредитом.

За умовами Додаткових угод від 30.08.2013 року сторони дійшли згоди про те, що припиняються всі зобов'язання Позичальника перед Кредитором за основним договором (на підставі статті 605 Цивільного кодексу України - «прощення боргу»), за умови погашення 30 серпня 2013 року Позичальником заборгованості за своїми зобов'язаннями у розмірі 41626,70 дол. США згідно визначеної черговості погашення грошових зобов'язань Позичальником за основним договором.

Згідно квитанції № FJB024 від 30.08.2013 відповідачем погашено заборгованість за Кредитним договором в сумі 41626,70 дол. США, що в еквіваленті у гривнях становить 332722,21 (а.с.92).

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" листом за № 10.1-186/96-13762 від 28.10.2013 повідомило ОСОБА_1 про те, що установою банку здійснено анулювання заборгованості по нарахованим процентам на суму 237496,72 грн. та вказано на необхідність відображення вищевказаної суми в річній податковій декларації та самостійної сплати суми податку на доходи фізичних осіб (а.с.93).

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не включила та самостійно не сплатила дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку в розмірі 237496,72 грн., анульованого банком за його самостійним рішенням до загального річного оподатковуваного доходу та не подала позивачу річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) з відображеними відомостями про отримання такого блага.

Контролюючий орган за виявлені порушення податковим повідомленням-рішенням за № від 05.10.2015, на суму невключеного в 2013 році до загального річного оподатковуваного доходу, отриманого відповідачем як додаткове благо в розмірі 237496,72 грн., визначив податок на доходи з фізичних осіб, за податковою ставкою 15 відсотків доходу, в розмірі 35624,51 грн. та наклав на платника податків штраф в розмірі 25 відсотків суми вказаного податкового зобов'язання в розмірі 8906,13 грн.

Крім того, податковим повідомленням-рішенням № від 05.10.2015 у відповідності до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосував штраф в розмірі 170 грн. за неподання декларації (а.с.6-7).

Таким чином, грошові зобов'язання відповідача з сплати податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 44700,64 грн., визначених вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, яке відповідачем не оскаржувалися, у відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, є узгодженими з моменту закінчення процедури адміністративного оскарження.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу за №2642-23 від 16.11.2015, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення податкового зобов'язання, не сплатив (а.с.9).

Як наслідок, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач в порушення вищевказаних норм Податкового кодексу України не виконав податкові зобов'язання з сплати податку на доходи з фізичних осіб.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції зазначив, що сума узгоджених грошових зобов'язань з сплати податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 44700,64 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та аргументами суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами України з питань митної справи.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

У відповідності до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (пункт 179.1 статті 179 Податкового кодексу України).

Відповідно підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно пункту 179.7 пункту 179 цього Кодексу фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

У відповідності до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

у відповідності до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

У відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Відповідно до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" листом за № 10.1-186/96-13762 від 28.10.2013 повідомило ОСОБА_1 про те, що установою банку здійснено анулювання заборгованості по нарахованим процентам на суму 237496,72 грн. та вказано на необхідність відображення вищевказаної суми в річній податковій декларації та самостійної сплати суми податку на доходи фізичних осіб (а.с.93), повідомлення надсилалося за адресою: Івано-Франківська область, с. Ілемня, вул.. Лесі Українки,37/103, та згідно рекомендованого повідомлення № 151 було отримано відповідачем 05.11.2012 року. Твердження апелянта про те, що таке повідомлення ОСОБА_1 ніколи не отримувала, а їй було надіслано лист з ПАТ «Укрсоцбанк» , в якому зазначено що заборгованість по договору кредиту №323-22/340 від 11.04.2008 року перед ПАТ «Укрсоцбанк» відсутня і саме цей лист нею було отримано згідно рекомендованого повідомлення № 151 не може братися до уваги, оскільки зазначений апелянтом лист з ПАТ «Укрсоцбанк» було надіслано ОСОБА_1 за адресою: Івано-Франківська область, с. Ілемня, вул.. Дружби 37, а згідно рекомендованого повідомлення № 151 поштова адреса отримувача зазначена: Івано-Франківська область, с. Ілемня, вул.. Лесі Українки,37/103.

А відтак, аргументи апеляційної скарги жодним чином не спростовують обставин встановлених судом, не містять підстав, які свідчили б про неправильне застосування судом першої інстанції матеріального або процесуального права та заперечуються матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 809/875/16- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Р. В. Кухтей
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 19.04.2018 року