Справа № 201/7350/17
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 201/7350/17
провадження 2а/201/3/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної в м. Дніпрі ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 районної в місті Дніпрі ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах з представником посилаються на те, що 16 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради із заявою щодо проведення районною технічною комісією обстеження належних йому житлових приміщень № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: пр. ОСОБА_3, буд. З, з метою встановлення відповідності вищезазначених приміщень санітарно-технічним вимогам та придатності до проживання. 22 лютого 2017 року районною технічною комісією виконавчого комітету ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради було проведено обстеження стану вказаних житлових приміщень № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: м.Дніпро, пр. Д. Яворницького, 3, про що було складено відповідний Акт обстеження, у висновках цього Акту обстеження було зазначено, що вищезазначені приміщення придатні для проживання; під час підготовки проекту рішення відповідача про затвердження актів районної технічної комісії від 22 лютого 2017 року позивачем були надані зауваження до проекту рішення, до яких додано експертний висновок про результати обстеження цих жилих квартир № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В в житлової будівлі, що розташоване за вказаною адресою: місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 3, складений спеціалістами ПП «Експерт-Борисфен» ОСОБА_4, ОСОБА_5 10 квітня 2017 року, в якому зазначено про непридатність до проживання вищезазначених житлових приміщень (лист від 13 квітня 2017 року), але надані позивачем зауваження були відповідачем проігноровані (лист № Л-09/197 від 25 квітня 2017 року). 25 квітня 2017 року виконкомом ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради було прийнято рішення № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії», яким затверджувалися акти районної технічної комісії від 22 лютого 2017 року з висновком про придатність для проживання квартир за адресою: пр. Д. Яворницького, будинок № 3 за № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б; а також рекомендацією власнику квартири № 92В провести капітальний ремонт за власні кошти. Позивач з рішенням ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради №104 від 25 квітня 2017 року про придатність для проживання вищезазначених квартир не погоджується, оскільки, 1) районною технічною комісією виконкому ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради було проведено лише візуальний огляд квартир та встановлено наявність інженерних комунікацій, а саме підведене водопостачання, водовідведення, система теплопостачання та електропостачання; 2) за власною ініціативою позивача було проведено експертне обстеження вищезазначених приміщень, за результатами якого вищезазначені квартири визнані непридатними для проживання, відповідно до «Висновку про результати обстеження жилих квартир № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В в житлової будівлі, що розташоване за адресою: місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 3, складеного відповідними спеціалістами 10 квітня 2017 року.

Вважає такі дії відповідача протиправними, звернувся до відповідача з питанням усунення вказаних порушень, але відповідач йому в цьому відмовив, виник спір. Він поніс втрати. Просили касувати вказане рішення виконкому ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії» від 25 квітня 2017 року та зобов'язати виконком ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради прийняти рішення про непридатність для проживання квартир № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 3, та належать ОСОБА_1, задовольнивши позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної в місті Дніпрі ради повторно в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив; вказаним, на думку суду, позовні вимоги не визнали, дійсно виносилося вказане позивачем рішення в передбаченому законом порядку з розясненням його змісту позивачу. Оспорюване рішення обґрунтоване. Вважають вказане рішення законним, складеним вірно, всі істотні умови при його складанні дотримано і правильно відображено. Вважають, що все ними зроблено згідно вимог закону. Ніяких інших зобовязань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували і будь-якої шкоди не завдавав. Позов вважають не доведеним і безпідставним та не можливим його задоволення. Фактично просили справу розглянути без їх участі і в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаного відповідача згідно ст. 205 КАС України.

Зясувавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, представлені та добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Адміністративні справи, в якій однією із сторін є орган або посадова особа місцевого самоврядування, підсудні місцевим судам, справи, щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади, розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом за вибором позивача.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ст. 7 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно статті 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно 16 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради із заявою щодо проведення районною технічною комісією обстеження належних йому житлових приміщень № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: пр. ОСОБА_3, буд. З, з метою встановлення відповідності вищезазначених приміщень санітарно-технічним вимогам та придатності до проживання. 22 лютого 2017 року районною технічною комісією виконавчого комітету ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради було проведено обстеження стану житлових приміщень № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 3, про що було складено відповідний Акт обстеження; у висновках Акту обстеження було зазначено, що вищезазначені приміщення придатні для проживання. Під час підготовки проекту рішення відповідача про затвердження актів районної технічної комісії від 22 лютого 2017 року позивачем були надані зауваження до проекту рішення, до яких додано експертний висновок про результати обстеження жилих квартир № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В в житлової будівлі, що розташоване за адресою: місто Дніпро, пр. Д. Яворницького, 3, складений спеціалістами експертами ПП «Експерт-Борисфен» ОСОБА_4, ОСОБА_5 10 квітня 2017 року, в якому зазначено про непридатність до проживання вищезазначених житлових приміщень (лист від 13 квітня 2017 року). Надані позивачем зауваження були відповідачем проігноровані (лист № Л-09/197 від 25 квітня 2017 року).

25 квітня 2017 року виконкомом ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради було прийнято рішення № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії», яким затверджувалися акти районної технічної комісії від 22 лютого 2017 року з висновком про придатність для проживання квартир за адресою: пр. Д. Яворницького, будинок № 3 за № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б; а також рекомендацією власнику квартири № 92В провести капітальний ремонт за власні кошти.

Позивач з рішенням ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради № 104 від 25 квітня 2017 року про придатність для проживання вищезазначених квартир не погоджується з наступних підстав: 1) районною технічною комісією виконкому ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради було проведено лише візуальний огляд квартир та встановлено наявність інженерних комунікацій, а саме підведене водопостачання, водовідведення, система теплопостачання та електропостачання. Обстеження стану квартир з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам, відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року № 189 «Про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання», комісією проведено не було. Проте, очевидно, що обстеження будівель та приміщень повинні виконуватися спеціалізованими організаціями та фахівцями, що володіють знаннями в самих різних областях будівельної науки, а також знають особливості технологічних процесів. Таким чином, у висновках акту обстеження від 22 лютого 2017 року немає посилання на встановлення відповідності санітарним та технічним вимогам вищезазначених квартир та обґрунтування висновків про придатність для проживання; 2) за власною ініціативою позивача було проведено експертне обстеження вищезазначених приміщень, за результатами якого квартири № З, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 3, визнані непридатними для проживання, відповідно до «Висновку про результати обстеження жилих квартир № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В в житлової будівлі, що розташоване за адресою: місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 3, складеного експертами спеціалістами ПП «Експерт-Борисфен» ОСОБА_4, ОСОБА_5 10 квітня 2017 року.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, звернувся до відповідача з питанням усунення вказаних порушень, але відповідач йому в цьому відмовив, виник спір; в добровільному порядку вирішити спір не вдалося, на звернення до відповідача позивач отримав відмову, звернення до інших органів ні до чого не призвели і він вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад. Будь-які обмеження права громадян України на участь у місцевому самоврядуванні залежно від їх раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, терміну проживання на відповідній території, за мовними чи іншими ознаками забороняються. (ст. 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста (ч. 1 ст. Закону України «Про місцеве самоврядування»). Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Як член територіальної громади міста Дніпропетровська, позивач має право на забезпечення дотримання своїх законних прав та інтересів. Гарантування таких прав та інтересів покладено на органи місцевого самоврядування, що представляють інтереси територіальних громад, а отже і інтереси як всього населення відповідної територіальної одиниці, так і інтереси кожного громадянина, що входить до їх складу.

Як громадянин, позивач має право вимагати від органів місцевого самоврядування ефективно здійснювати свою діяльність та виконувати всі покладені на них чинним законодавством завдання.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах народовладдя, законності, гласності, підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 ЖК України, порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до п. 6 «Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання», яке затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року № 189, для обстеження стану жилих будинків, зазначених в абзаці другому пункту 5 цього Положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів призначає комісію. Відповідно до пп. б п. 7 Положення, комісія виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів обстежує стан жилого будинку (жилого приміщення) та складає акт за формою, що встановлюється Міністерством житлово-комунального господарства УРСР. Відповідно до п. 8 Положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання.

16 січня 2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради із заявою щодо проведення районною технічною комісією обстеження належних йому житлових приміщень № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: пр. ОСОБА_3, буд. З, з метою встановлення відповідності вищезазначених приміщень санітарно-технічним вимогам та придатності до проживання. 22 лютого 2017 року районною технічною комісією виконавчого комітету ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради було проведено обстеження стану житлових приміщень № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 3, про що було складено відповідний Акт обстеження; у висновках Акту обстеження було зазначено, що вищезазначені приміщення придатні для проживання. Під час підготовки проекту рішення відповідача про затвердження актів районної технічної комісії від 22 лютого 2017 року позивачем були надані зауваження до проекту рішення, до яких додано експертний висновок про результати обстеження жилих квартир № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В в житлової будівлі, що розташоване за адресою: місто Дніпро, пр. Д. Яворницького, 3, складений спеціалістами експертами ПП «Експерт-Борисфен» ОСОБА_4, ОСОБА_5 10 квітня 2017 року, в якому зазначено про непридатність до проживання вищезазначених житлових приміщень (лист від 13 квітня 2017 року). Надані позивачем зауваження були відповідачем проігноровані (лист № Л-09/197 від 25 квітня 2017 року).

25 квітня 2017 року виконкомом ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради було прийнято рішення № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії», яким затверджувалися акти районної технічної комісії від 22 лютого 2017 року з висновком про придатність для проживання квартир за адресою: пр. Д. Яворницького, будинок № 3 за № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б; а також рекомендацією власнику квартири № 92В провести капітальний ремонт за власні кошти.

Статтею 18 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені правила предметної підсудності адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч. І ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам. Відповідач є органом місцевого самоврядування, який не входить до переліку суб'єктів, встановленого ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, що можуть бути стороною у адміністративних справах, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року за №280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, дії відповідача щодо не вирішення питання своєчасно про запитуване позивачем питання є не правомірними, оскільки відповідач діяв не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до абзацу 2 пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Тобто, відповідач повинен довести, що його дiями не було порушено права позивача, чого не було зроблено.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту порушеного права згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання незаконним рішення, дії або бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. їх посадових або службових осіб.

З огляду на заявлені позовні вимоги, доводи позивача, визначальними обставинами для вирішення спірних правовідносин є визначення відповідності оскаржуваних дій відповідача критеріям правомірності, які предявляються до дій та рішень субєктів владних повноважень. Таким чином, доводи позивача є обгрунтованими, в зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішення даної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові можуть бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що дії відповідача стосовно спірного питання не відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Не може суд прийняти до уваги позицію сторони відповідача щодо не визнання позовних вимог, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються, порушення прав позивача, в тому числі і визначених Конституцією України, іншими законами саме цим відповідачем була допущена.

При таких обставинах суд вважає можливим позовну заяву задовольнити та скасувати рішення виконкому ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії» від 25 квітня 2017 року і зобов'язати виконком ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради прийняти рішення про непридатність для проживання квартир № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 3, та належать ОСОБА_1, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень ОСОБА_2 районної в м. Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 понесений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн..

Таким чином позовні вимоги про про скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії в такому вигляді знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 19, 43, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 7 ЖК України, ст. 2, 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»ст. 5, 15, 30, 77, 243 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати рішення виконкому ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії» від 25 квітня 2017 року.

Зобов'язати виконком ОСОБА_2 районної у місті Дніпрі ради прийняти рішення про непридатність для проживання квартир № 3, 4, 19, 30А, 34, 38, 54, 62, 71, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 3, та належать ОСОБА_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень ОСОБА_2 районної в м. Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 понесений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн..

Рішення може бути оскаржене безпосередньо в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 295-297 КАС України.

Суддя