Справа № 759/7871/17
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2018-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7871/17

пр. № 2-а/759/44/18

15 березня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: представника позивача Ященко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві адміністративну справу за позовними вимогами Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Тарас Олександрович, сторона виконавчого провадження: ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Бочковського Т.О. щодо застосування штрафу до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві; скасувати постанову державного виконавця Бочовського Т.О. ВП №53493946 від 28.04.2017 про накладення штрафу на Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві у розмірі 5100 грн 00 коп., посилаючись на ті підстави, що державним виконавцем ВДПВ УДВС ГТУЮ у м. Києві 28.04.2017 по ВП №53493946 винесено постанову про накладення штафу з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем всупереч норм ст.ст. 27, 41 КУпАП було застосовано ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», так як згідно ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страухвання» кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій передбачених цим законом, а використовувати кошти Пенсійного фонду на інші цілі, не передбачені цим законом забороняється, а також в момент відкриття виконавчого провадження рішення суду вже було виконано, що про було повідомлено державного виконавця.

Предстанвик позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначивши, що штраф як грошове стягнення не може застосовуватися до позивача.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися повторно, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили (а.с. 22-24, 28-30).

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 27).

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2016 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, зобов'язано Управління провести з 06.07.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від розмірі місячної заробітної плати відповідно до довідки Прокуратури м. Києва №18/410 від 29.06.2016 (а.с. 8-10).

Не погоджуючись із вказаною постановою Управління 21.11.2016 подало апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2016 повернуто через несплату судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 42, 43).

Згідно розпорядження від 03.01.2017 рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2016 виконано з 06.07.2016 перерахунок ОСОБА_3 пенсії у розмірі та відсотках відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від розміру місячної зарплати, зазначеної у довідці Прокуратури м. Києва №18/410 від 29.06.2016 (а.с. 34).

Копію вказаного розпорядження було надіслано листом від 17.03.2017 №17790/14 на адресу ВДПВ УДВС ГТУЮ у м. Києві з додатком до інформації щодо виконання рішення суду (а.с. 39).

28.04.2017 державним виконавцем ВДВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Бочковським Т.О. було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн 00 коп. по ВП №53493946 через невиконання рішення суду, оскільки Управлінням застосовано обмеження пенсії максимальним розміром, так як згідно п. 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №3668-VI від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом (а.с. 5-7).

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VII, який набув чинності 01.04.2015, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Наведені положення мають імперативний характер та встановлюють обмеження у розмірі виплачуваної особі пенсії, неконституційними не визнавалися та були чинними на момент виплати пенсії позивачу.

Аналогічна права позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 14.04.2016 по справі №К/800/51579/15.

На момент відкриття виконавчого провадження ВП №51872456 був чинний Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ст. ст. 27, 41 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення. Всупереч цій нормі державним виконавцем застосовано ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому незрозумілим і є накладення штрафу не на посадову особу, а на юридичну особу, адже санкція ч. 1 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає фінансову відповідальність юридичної особи більшого розміру, ніж посадової особи.

Частиною 4 ст. 9 КАС України передбачено, що у разі невідповідності нормативно - правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тобто в даному випадку повинен застосовуватись Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснено, що судам необхідно виходити із того, що нормативно - правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради АРК чи рішення Ради міністрів АРК, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції України, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно зі ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом. Фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, забороняється. Таким чином, підтримання судом позиції виконавчої служби щодо застосування штрафу до управління як юридичної особи призведе до арешту всіх рахунків управління, що в подальшому повністю паралізує роботу територіального органу Пенсійного фонду та призведе до дестабілізації ситуації з отримання внесків від платників району.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини встановленні при дослідженні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій, а тому вважає за можливе задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 14-16, 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 2, 9, 77, 122, 123, 139, 241-243, 246, 295 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Тарас Олександрович, сторона виконавчого провадження: ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бочковського Тараса Олександровича щодо застосування штрафу до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Скасувати постанову державного виконавця Бочковського Тараса Олександровича ВП №53493946 від 28.04.2017 про накладення штрафу на Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві у розмірі 5100 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 15.03.2018.