Справа № 521/9271/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 521/9271/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Плавич І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на постанову Малиновського районного суду м Одеси від 15 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, щодо невиплаті щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2017 році у розмірі, встановленому Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Також позивач просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій за 2017 рік, відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є учасником бойових дій, а тому має право на пільги, встановлені ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року та право на щорічну грошову допомогу до 05 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Постановою Малиновського районного суду м Одеси від 15 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Малиновського районного суду м Одеси від 15 листопада 2017 року скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради зазначав про безпідставність позову та обґрунтованість виплати грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, учасникам бойових дій у розмірі 1200,00 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1, має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій УБД серії ЮА № 009245 від 11 серпня 2015 року.

У 2017 році позивачу була виплачена щорічна разова допомога до 5 травня у розмірі 1200,00 грн., що на його думку є меншим ніж передбачений ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту розмір відповідної виплати.

Позивач звернувся до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про виплату недоплаченої частини разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2017-й рік, посилаючись на ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Однак, відповідачем повідомлено позивача, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік проведена у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04. 2017 року № 223 Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, згідно якої виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, здійснюється учасникам бойових дій у розмірі 1200,00 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223, а саме: у розмірі 1200,00 грн. є протиправною та такою, що порушує конституційне право позивача на соціальний захист, а тому задовольнив позовні вимоги.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 20 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року № 107-VI частину пяту статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту викладено у такій редакції : "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Законом України від 28.12.2014 року N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01.01.2015 року, розділ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 5 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою визначено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 1200,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 року N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленої ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним Судом України неконституційними.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-11/2012 від 25 січня 2012 року у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Великода проти України висловив правову позицію, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначив, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в 2017 році, як учаснику бойових дій, у розмірі 1200,00 грн., оскільки вказана виплата здійснена відповідно до положень Бюджетного кодексу України та у розмірі, встановленому пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Враховуючи викладене, колегія судів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Згідно з положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів відповідачем було доведено правомірність відмови у перерахунку щорічної допомоги до 5 травня учаснику бойових дій. Водночас, апеляційна скарга містить доводи щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, однак зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, та прийняв постанову, яка підлягає скасуванню.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати повністю судове рішення, прийняте на підставі висновків, які не відповідають обставинам справи і ухвалити нове судове рішення.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325 суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м Одеси від 15 листопада 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.04.2018р.

Суддя доповідач :

Судді: