Справа № 646/8969/17
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/8969/17
№ провадження 2-а/646/54/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Шелест І.М., за участю секретаря Волошко К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 646/8969/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в обґрунтування якого зазначив, що 21.12.2017 року відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР 239246 по відношенню до ОСОБА_1, який на думку інспектора, порушив вимоги д.з. 5, 16 Напрям руху по смугам і здійснив рух прямо з полоси для повороту ліворуч. Вказаною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення в розмірі 255,00 грн. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог законодавства. Інспектором УПП в Харківській області було допущено посилання на обставини, які не відповідають дійсності і зазначено, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог дорожнього знаку 5, 16 Правил дорожнього руху.

При цьому, інспектором не було взято до уваги ту обставину, що держава встановлює стандарти розміщення дорожніх знаків, які визначають місце, висоту розміщення знаку, та його розміри. Вказані дії вживаються з метою забезпечення принципу законності при визначенні вини особи у вчиненні того, чи іншого правопорушення, адже неправильне розміщення дорожніх знаків може не забезпечити обізнаність водія про зміну правил дорожнього руху на окремо взятій ділянці дороги. Так, дорожній знак, на невиконання вимог якого посилається інспектор, було встановлено з порушенням вимог законодавства на узбіччі дороги, на недостатній висоті із обмеженою видимістю. При цьому порушення вимог Правил дорожнього руху взагалі не допускалось, адже нанесена на дорожнє покриття розмітка порушена не була.

Також, позивач зазначив, що під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, інспектор повинен був вивчити всі наявні обставини справи, та докази, які підтверджують їх існування. Інспектором вказаних дій вчинено не було та проігноровано відеозапис, який вівся інспекторами УПП в Харківській області, і з якого вбачається, що ОСОБА_1 не вчинялось адміністративне правопорушення, на яке посилається інспектор. Тобто, інспектором Пашечко О.В. не було вивчено всіх обставин справи, не було відібрано будь-яких пояснень свідків, не вивчено відеозапис, який вівся їхнім екіпажом. Вказане в поєднанні з тим, що ОСОБА_1 зупинив один інспектор, а той інспектор, який складав постанову, на момент, коли він нібито порушив Правила дорожнього руху, знаходився в іншому місці та не слідкував за дорогою.

Також, просив звернути увагу, що постанова про накладення адміністравтиного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серія БР №239246 складена з порушенням вимог КУпАП.

При цьому, зазначив, що ст. 283 КУпАП визначає, що постанова повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Крім того, постанова повинна містити відомості про час, дату вручення копії постанови особі, по відношенню до якої вона складена, підпис та повне ім*я цієї особи. В випадку відмови особи від отримання копії постанови, зазначається підстави такої відмови та підпис особи, яка склала постанову.

Тому, ОСОБА_1 просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серія БР № 239246 від 21.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд адміністративного позову у його відсутність, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що постановою серії БР № 239246 від 21.12.2017 року, винесеною інспектором роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ОСОБА_2, було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. В зазначеній постанові зазначено, що ОСОБА_1 21.12.2017 року о 14.40 годині керуючи автомобілем «Hyundai АССЕNT» державний номер АХ 1774 ЕЕ по трасі М-03 422 км, не виконав вимогу дорожнього знаку 5,16 «Напрямок руху по смугам, здійснивши ріх прямо з полоси для повороту ліворуч, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вищевказані твердження позивача.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги п. 5.16 ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Тому, оскаржувана постанова від 21.12.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 239246 від 21.12.2017 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного адміністративного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено та підписано 18.04.2018.

Суддя: І.М. Шелест