Справа № 815/2737/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2737/17

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду, ухвалену в порядку письмового провадження 01.12.2017 року в м.Одесі по справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування наказу тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» №42/1 від 01 червня 2016 року «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині застосування наслідків нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-Інвестиційний центр» (код за ), по перерахуванню коштів на рахунки позивача та зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із зазначенням суми до виплати у розмірі 30 420, 48 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» №42/1 від 01 червня 2016 року «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині застосування наслідків нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-Інвестиційний центр» (код за ), по перерахуванню коштів на рахунки ОСОБА_1. Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача - як вкладника ПАТ ОСОБА_3, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 980-016-000213354 банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) від 30 березня 2016 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову в повному обсязі.

02.04.2018 року ОСОБА_1 надав до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу. В своїх запереченнях позивач вказує, що повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Також 17.04.2018 року до суду надійшло клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначається, що ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду 14.02.2018 року прийнято до провадження касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року про закриття провадження у справі № 804/15159/15 (К/9901/7673/18) з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали).

Також заявник зазначає, що предмет розгляду даної адміністративної справи №815/2737/17 та справи яка знаходиться на розгляду у ОСОБА_4 Верховного Суду є однаковим, а тому просить зупинити провадження у справі до розгляду ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду справи № 804/15159/15 (К/9901/7673/18).

Судова колегія вважає, що клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що предмет позову справи № 804/15159/15 (К/9901/7673/18), яка знаходиться на розгляді у ОСОБА_4 Верховного Суду є аналогічний з справою №815/2737/17.

Разом з тим, як встановлено з ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2018 року судом прийнято до розгляду справу за касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року, якою провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України, так як на думку апеляційного суду справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином питання, яке знаходиться на розгляді у ОСОБА_4 Верховного Суду справи 804/15159/15 (К/9901/7673/18), є саме до якої юрисдикції відноситься розгляд справ цієї категорії, а не по суті заявлених вимог.

З огляду на викладене, оскільки в провадженні суду перебуває апеляційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 року, якою вирішено справу по суті заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути зазначену справу по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» 30.03.2016 року укладений договір № 980-016-000003293 банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту), відповідно до якого на ім'я позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» відкритий поточний рахунок №0304 в гривні.

Також, між позивачем та ТОВ «Кредитний інвестиційний центр» 30.03.2016 року укладений договір №980-016-000213354 Суперкапітал (інвестиційний) (з виплатою процентів в кінці строку), відповідно до умов якого позивач передає ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» у власність грошові кошти, які мають бути повернуті з виплатою процентів.

За цим договором ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» отримало від ОСОБА_1 кошти в розмірі 30000 грн. із строком користування не більше 367 днів, розмір процентів за користування коштами 33,54%, що складає 27% річних після утримання податку з таких процентів.

На виконання умов договору №980-016-000213354 від 30.03.2016 року позивачем перераховані ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» грошові кошти, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 18).

Згідно із Довідкою ПАТ ОСОБА_3 від 13.09.2016 року №3Г1(К)/11857 про стан рахунку ОСОБА_1 №0304 станом на 19.05.2016 року вихідний залишок на його поточному рахунку складав 30 000 грн. (а.с.10).

Згідно із Довідкою ПАТ ОСОБА_3 від 13.09.2016 року №3Г1(К)/11858 про стан рахунку ОСОБА_1 №0302 станом на 19.05.2016 року вихідний залишок на його поточному рахунку складав 30 954, 89 грн. (а.с.14).

Постановою Правління НБУ №917/БТ від 22.12.2015 року ПАТ ОСОБА_3 віднесено до категорії проблемних та запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку, зокрема, встановлені обмеження на здійснення кредитних операцій в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови, встановлені обмеження щодо проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до дати прийняття цієї постанови, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків (а.с.98-100).

Постановою Правління НБУ №295/БТ від 27.04.2016 року в Постанову Правління НБУ №917/БТ від 22.12.2015 року внесені зміни та погоджений графік погашення небанківською фінансовою установою ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр коштів, залучених від фізичних осіб, наданий ПАТ ОСОБА_3 листом від 22.04.2016 року №16-01-1771 (а.с.101-102).

З 23 травня 2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію.

З 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» по 12.07.2018 року.

13.09.2016 року на адресу позивача ПАТ ОСОБА_3 надіслано Повідомлення про нікчемність правочинів від №3Г1(К)/11855/1, з якого вбачається, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ Кредитно-інвестиційний центр 19 травня 2016 року в сумі 420, 48 грн. з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-016-000213354 від 30.03.2016 року на рахунок №0302, в сумі 30 000 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором №980-016-000213354 від 30.03.2016 року на рахунок №0304, є нікчемними.

Також 13.09.2016 року адресу позивача ПАТ ОСОБА_3 надіслано Повідомлення про нікчемність правочинів від №3Г1(К)/11857/1, з якого вбачається, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ Кредитно-інвестиційний центр 19 травня 2016 року в сумі 30 000, 00 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором №980-016-000213354 від 30.03.2016 року на рахунок №0304, є нікчемним.

Позивач не погодився з правомірністю такого рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ОСОБА_3 про визнання нікчемним переказу коштів, здійснених ТОВ Кредитний інвестиційний центр 19.05.2016 року на рахунок позивача та звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність уповноваженої особи суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, однак не в повному обсязі, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

З наявної в матеріалах справи довідки від 13.09.2016 року №3Г1 (К)/11857 вбачається, що 19.05.2016 року ТОВ «Кредитний інвестиційний центр» зі свого рахунку №3701, відкритого в ПАТ ОСОБА_3, на рахунок позивача №0304, відкритий в ПАТ ОСОБА_3, платіжним документом №4666 здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 30 000, 00 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором №980-016-000213354 від 30.03.2016 року та за платіжним документом №4667 здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 420, 48 грн. з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-016-000213354 від 30.03.2016 року.

Зазначені операції були здійснені ТОВ «Кредитний інвестиційний центр» за договором від 30.03.2016 року №980-016-000213354, укладений з позивачем, отримані кошти з 19.05.2016 року обліковуються на його рахунку та ці операції здійснені до віднесення ПАТ ОСОБА_3 до категорії неплатоспроможних.

Таким чином, ТОВ «Кредитний інвестиційний центр» 19.05.2016 року відповідним платіжними дорученнями зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», ініціювали переказ коштів на повернення коштів та сплату процентів позивачу на підставі відповідних договорів, укладених між ними.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Частинами 2, 4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно ч.3 ст.38 вищевказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, договір від 30.03.2016 року №980-016-000213354 був укладений між ТОВ «Кредитний інвестиційний центр» та позивачем, і відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на умовах цього договору.

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Кредитний інвестиційний центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «Кредитний інвестиційний центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року, згідно п.1.4 гл.1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договір, який було укладено між позивачем та ТОВ «Кредитний інвестиційний центр»,за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Крім того за умовами договору від 30.03.2016 року №980-016-000213354 укладених між ТОВ «Кредитний інвестиційний центр» та позивачем, передбачено можливість дострокового повернення коштів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в банку розрахункового рахунку ТОВ «Кредитний інвестиційний центр» на рахунок позивача, відкритий в цьому банку.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада 2016 року №1736-VIII розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 15 такого змісту: « 15. До вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ретельно вивчивши документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників».

Спірним наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» 42/1 від 01 червня 2016 року було затверджено результати перевірки правочинів, укладених з ПАТ «Банк Михайлівський», на наявність ознак нікчемності, по перерахуванню коштів на рахунок позивача, що мало наслідком повідомлення позивача про їх нікчемність, а отже такий наказ є рішенням відповідача - суб'єкта владних повноважень, створює відповідні правові наслідки для позивача.

Таким чином, апелянт не надав суду доказів наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання нікчемним правочину у випадку, який розглядається, та не доведено, що банк: уклав правочин з позивачем, умови якого передбачають платіж з метою надання переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Доводи апелянта про нікчемність правочину у зв'язку із тим, що кошти на ім'я позивача надійшли внаслідок виконання умов договору, що суперечить вимогам законодавства є безпідставними, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладеного правочину, а факт знаходження на рахунках позивача грошових коштів у вказаному розмірі не заперечується сторонами.

Що стосується доводів апелянта щодо скасування наказу від 01.06.2016 року № 42/1 в частині, що стосується встановлення нікчемності правочину (транзакції) з виконання на користь позивача платіжних документів ТОВ «КІЦ», колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки вказаним наказом не встановлено нікчемності правочину за участю позивача, а лише затверджені результати проведеної перевірки, що викладені в акті Комісії по перевірці правочинів.

Проведення такої перевірки та затвердження її результатів відноситься до повноважень відповідача уповноваженої особи Фонду.

В свою чергу, також вказаним наказом визначено необхідність застосування наслідків правочинів нікчемними, про що прийняти відповідні розпорядження. Проте, будь-яких розпоряджень відносно позивача до суду апеляційної інстанції апелянтом не надано. Так само апелянтом не надано будь-яких інших рішень прийнятих відносно позивача.

Також згідно ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (чинного та в редакції на момент прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку) уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Таким чином судова колегія вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано було визнано протиправним та скасовано наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» №42/1 від 01 червня 2016 року «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині застосування наслідків нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-Інвестиційний центр» (код за ), по перерахуванню коштів на рахунки ОСОБА_1 та зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача - як вкладника ПАТ ОСОБА_3.

З огляду на викладене постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в запереченнях до адміністративного позову, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.04.2018 року.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик