Справа № 826/1253/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 квітня 2018 року

Київ

справа №826/1253/16

адміністративне провадження №К/9901/39914/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 у справі №826/1253/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичівський комбікормовий завод» до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичівський комбікормовий завод» звернулося до адміністративного суду з позовом до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018, позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Державна податкова інспекція у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області 14.03.2018, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23.03.2018 касаційну скаргу заявника було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зав'язку з тим, що до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у визначеному законом порядку та розмірі, та надано заявнику строк на усунення недоліків терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 29.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №612.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем, на адресу суду направлено заяву про усунення недоліків касаційної скарги в якій податковим органом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.

Вказане клопотання мотивовано неможливістю такої сплати у зв'язку з неналежним майновим станом Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області та відсутністю можливості здійснення будь-яких платежів (у тому числі і щодо сплати судового збору). Одночасно, заявник зазначає, що до проведення безспірного списання коштів (виконання рішення суду) платежі з розрахункових рахунків відповідача не проводяться, що в свою чергу унеможливлює сплату судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження фактів, викладених у вказаному клопотанні, заявником надано довідку Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 11.04.2018 про блокування рахунків до проведення безспірного списання коштів у зв'язку з виконанням рішення суду.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що надані докази є неналежними для задоволення клопотання відповідача, оскільки податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-яких дій з метою отримання суми грошових коштів необхідної для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, наприклад, звернення до органу казначейської служби з обґрунтуванням необхідності касаційного оскарження судових рішень у справі №826/1253/16 та отримання відповідного фінансування.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Статтею 330 КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Державна податкова інспекція у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, діючи як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення касаційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що наведені заявником у клопотанні обставини не є підставою для звільнення (відстрочення/розстрочення) від такої сплати. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення даної ухвали на адресу Верховного Суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Державною податковою інспекцією у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області не виконано вимоги ухвали щодо надання документа про сплату судового збору, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №826/1253/16.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 у справі №826/1253/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичівський комбікормовий завод» до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

В.В. Хохуляк

Суддя Верховного Суду