Справа № 803/529/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року ЛуцькСправа № 803/529/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинської селищної ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась з адміністративним позовом до Локачинської селищної ради (далі Локачинська селищна рада, відповідач) про визнання незаконною відмови включити грошову винагороду за сумлінну, безперервну працю, зразкове виконання трудових обовязків в сумі 2230,59 грн. до складу заробітної плати; зобовязання включити (зарахувати) виплачену грошову винагороду за сумлінну, безперервну працю, зразкове виконання трудових обовязків в сумі 2230,59 грн. у складову заробітної плати, з яких здійснюється перерахунок та виплата пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 08 квітня 2013 року отримує пенсію за віком, призначену згідно із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Пенсія позивача обчислена із заробітку, визначеного на підставі довідок про складові заробітної плати за останні 60 місяців роботи, за формою, встановленою постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» від 31 травня 2000 року №865. До зазначеної довідки були включені дані про посадовий оклад, доплати за ранг, вислугу років та середньомісячні суми премій.

Згідно із розпорядженням відповідача від 05 квітня 2013 року позивачу було виплачено грошову винагороду в розмірі середньомісячної заробітної плати (2230,59 грн.) за сумлінну безперервну працю, зразкове виконання трудових обовязків. Як виявилося, така винагорода не була врахована пенсійним органом при призначенні пенсії, оскільки не була включена до довідки про складові заробітної плати ОСОБА_1, яка подавалась для призначення пенсії.

У грудні 2017 року позивач звернулась до відповідача із вимогою включити у довідку для нарахування пенсії зазначену суму винагороди до заробітної плати за березень 2013 року, проте листом від 25 січня 2018 року їй було відмовлено. Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (обєкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фонду загальнообовязкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду України.

Позивач вказує, що за змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входять основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Крім того, як встановлено статтею 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата держаних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що виплачена їй грошова винагорода у сумі 2230,59 грн. за сумлінну і безперервну працю в органах державної влади згідно із розпорядженням відповідача входить до системи оплати праці державного службовця. Крім того, вважає, що отримувана нею сума виплат (грошова винагорода), з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою від 27 березня 2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначене на 10:00 20 квітня 2018 року.

До судового засідання позивачем та відповідачем подано клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.24, 28).

Як визначено частиною девятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, розгляд справи проведено в порядку письмового провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач у заяві від 06 квітня 2018 року пояснив суду, що ОСОБА_1 була звільнена на підставі поданої нею заяви у квітні 2013 року відповідно до розпорядження від 05 квітня 2013 року №7-ос «Про звільнення ОСОБА_1 та виплату грошової допомоги». Відповідно до вказаного розпорядження позивачу була виплачена грошова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №212.

Відповідач вказав, що грошова винагорода може бути виплачена у розмірі однієї середньомісячної заробітної плати у межах асигнувань на оплату праці, передбачених у Державному бюджеті для відповідних органів державної влади. Грошова винагорода за сумлінну і безперервну працю в органах державної влади, виплата якої були проведена у квітні 2013 року згідно із розпорядженням від 05 квітня 2013 року №7-ос та платіжної відомості за квітень 2013 року, є складовою заробітної плати, з якої може здійснюватися перерахунок та виплата пенсії, оскільки з неї був утриманий єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Однак, як зазначив відповідач, включити таку винагороду до довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відсутні підстави, адже така довідка надається про складові заробітної плати за календарні місяці, що передують місяцю звернення для призначення пенсії. Оскільки ОСОБА_1 звернулась за призначенням пенсії 08 квітня 2013 року, тому довідка відповідачем видавалась за квітень 2011 року березень 2013 року, без включення грошової винагороди за сумлінну і безперервну працю в органах державної влади, виплата якої була проведена у квітні 2013 року відповідно до розпорядження від 05 квітня 2013 року.

Враховуючи викладене, відповідач просив суд врахувати його позицію при вирішенні спору.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі її заяви звільнена 05 квітня 2013 року з посади спеціаліста другої категорії Локачинської селищної ради у звязку із досягненням нею пенсійного віку та виходом на пенсію, що стверджується розпорядженням селищного голови Локачинської селищної ради від 05 квітня 2013 року №7-ос (а.с.8).

При звільненні позивачу було виплачено грошову допомогу у звязку із виходом на пенсію посадової особи місцевого самоврядування в розмірі 10 місячних посадових окладів; грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічних та додаткових відпусток; грошову винагороду в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати за сумлінну безперервну працю, зразкове виконання трудових обовязків (а.с.8, 18). Виплата грошової винагороди у розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 2230,59 грн. відповідно до платіжної відомості за квітень 2013 року підтверджується також довідкою від 05 березня 2018 року №06-11/22 (а.с.18).

Судом встановлено та це не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку в Локачинському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та одержує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з 08 квітня 2013 року.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до Локачинського обєднаного управлінні Пенсійного фонду України Волинської області про зобовязання вчинити певні дії на захист порушених прав. Постановою цього суду від 17 червня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Зокрема, зобовязано Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю в розмірі 80 відсотків заробітної плати з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані і сплачені страхові внески (єдиний внесок), включаючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, премії до державних та професійних свят, суми індексації заробітної плати та грошові винагороди держслужбовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обовязків, (інших виплат), як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії відповідно до норм чинного законодавства з 06 січня 2016 року та виплатити недоплачену пенсію (а.с.9-11).

На виконання постанови суду 17 червня 2016 року виданий виконавчий лист (а.с.12).

Розяснюючи судове рішення за заявою Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області в ухвалі від 19 грудня 2016 року, Локачинський районний суд Волинської області вказав, що виходячи зі змісту Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 довідка від 15 червня 2016 року №06-11/43, видана Локачинською селищною радою, відповідно до якої ОСОБА_1 в квітні 2013 року було виплачено грошову винагороду у розмірі середньомісячної заробітної плати в сумі 2230,59 грн., не може бути включена до розрахунку пенсії, позаяк останній місяць за який можливе обчислення пенсії, є березень 2013 року (а.с.13-14).

26 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою, в якій просила включити винагороду в сумі 2230,59 грн. за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обовязків у довідку про складові заробітної плати для обчислення пенсії до 31 березня 2013 року (а.с.26).

Листом від 25 січня 2018 року №02.14/011 відповідач повідомив позивача, що грошову винагороду в сумі 2230,59 грн. за сумлінну і безперервну працю в органах державної влади, виплачену ОСОБА_1 згідно із розпорядженням від 05 квітня 2013 року №7-ос та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №212, зарахувати у відомості по заробітній платі до 31 березня 2013 року неможливо, оскільки відповідне розпорядження про її виплату прийняте у квітні 2013 року. Також відповідач зазначив, що вказана грошова винагорода відноситься до одноразових виплат у квітні 2013 року (а.с.17).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 33 цього ж Закону встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частини шоста, сьома статті 33 Закону).

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум; суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Виплата грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та зразкове виконання трудових обовязків регулювалась Порядком видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обовязків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №212 (втратив чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року №246).

Згідно з пунктом 4 вказаного Порядку сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Грошова винагорода видається один раз на п'ять років за умови зразкового виконання посадових обов'язків та відсутності порушень трудової дисципліни з урахуванням щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та обов'язків (пункт 2 Порядку).

Таким чином, до складу заробітної плати для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховують збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до довідки від 05 березня 2018 року №06-11/22 з виплаченої ОСОБА_1 грошової винагороди в сумі 2230,59 грн. був утриманий єдиний соціальний внесок у сумі 136,07 грн. (а.с.18).

Суд звертає увагу, що відповідач не заперечує того, що грошова винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади є складовою заробітної плати позивача, з якої може здійснюватись перерахунок та виплата пенсії, оскільки з неї був утриманий єдиний соціальний внесок у сумі 136,07 грн. (а.с.18, 24-25).

Однак, суд погоджується з доводами відповідача, що таку грошову винагороду до довідки про складові заробітної плати ОСОБА_1 (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» включати немає підстав з огляду на таке.

Як визначено статтею 37 Закону України «Про державну службу», визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 (яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислуги років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону «Про державну службу» визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на відповідний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи/або за 60 календарні місяці роботи підряд відповідно на 24 або 60.

Пунктом 3 цієї Постанови установлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії.

На час спірних правовідносин форма Довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» була затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року №5-1.

З урахуванням викладеного вище розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислуги років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначався за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на відповідний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Відтак і обчислення пенсії позивачу могло здійснюватись з розміру виплат за останні 24 календарні місяці перед звільненням (квітень 2011 року березень 2013 року) або 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням (60 місяців по березень 2013 року) за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Виплата грошової винагороди за сумлінну, безперервну працю, зразкове виконання трудових обовязків в сумі 2230,59 грн. була здійснена ОСОБА_1 відповідно до розпорядження селищного голови Локачинської селищної ради від 05 квітня 2013 року №7-ос у квітні 2013 року та відноситься до виплат за квітень 2013 року і не може бути включена до виплат за березень 2013 року.

Як встановлено частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Звернувшись до суду, ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії відповідача щодо відмови включити грошову винагороду до складу заробітної плати. Однак, відповідач і не заперечує, що така грошова винагорода є складовою заробітної плати та включена до виплат, що були проведені позивачу у квітні 2013 року, що є правомірним (а.с.25).

Підсумовуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 72-77, 205, 229, 243-246, 255, 262, 295, пунктом 15 частини першої розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (45500, Волинська область, Локачинський район, селище міського типу Локачі, вулиця Володимирська, 99, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Локачинської селищної ради (45500, Волинська область, Локачинський район, селище міського типу Локачі, вулиця Миру, 23, ідентифікаційний код юридичної особи 04332182) про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк