Справа № 743/453/18
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/453/18
Провадження № 2-а/743/65/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до громадянки ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2, про примусове видворення відповідача за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Управління ДМС України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до громадянки ОСОБА_3 Білорусь ОСОБА_2, про примусове видворення відповідача за межі України, зазначивши, що відповідач тривалий час незаконно перебуває в Україні, та у встановлений строк без поважних причин не виконала рішення про примусове повернення з України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги УДМС України в Чернігівській області, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що вона без достатніх правових підстав перебувала на території України та не виконала рішення про примусове повернення до ОСОБА_3 Білорусь, через незнання діючого законодавства та через скрутне матеріальне становище.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється громадянкою ОСОБА_3 Білорусь і на територію України востаннє на законних підставах прибула 05.02.2007 року. В той же час, на момент розгляду справи у відповідача відсутні документи, які б давали їй право перебувати на території України, оскільки строк такого перебування закінчився 06.05.2007 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється громадянкою ОСОБА_3 Білорусь і на територію України востаннє на законних підставах прибула 05.02.2007 року. В той же час, на момент розгляду справи у відповідача відсутні документи, які б давали їй право перебувати на території України, оскільки строк такого перебування закінчився 06.05.2007 року.

Документи про продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне проживання в Україні відповідач не оформила.

ОСОБА_2 не зверталась до компетентних органів України із заявою про визнання її біженцем, або особою, котра потребує додаткового захисту.

З матеріалів справи справи вбачається, що відповідач перебуває в Україні без достатніх правових підстав.

Викладене підтверджується як поясненнями відповідача, так і письмовими матеріалами справи.

В країні походження відповідач не піддавалась переслідуванням за расовими або етнічними ознаками, за політичні або релігійні переконання.

Відповідач не виконала рішення Коропського РС УДМС про примусове повернення до ОСОБА_3 Білорусь до 31.03.2018 року.

Рішенням УДМС України в Чернігівській області від 18.04.2018 року, відповідача поміщено в пункт тимчасового перебування іноземців з метою підготовки матеріалів про примусове видворення.

У відповідності до п.3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства, відсутній договір про реадмісію.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року передбачено, що іноземець та особа без громадянства, можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, визначеному ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.13 Закону України «Про імміграцію». Підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може, на підставі винесеної за його позовом постанови суду, примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Суд вважає, що у позивача є достатньо підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від самостійного та добровільного залишення території України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про примусове видворення відповідача з України, узгоджуються з положеннями національного законодавства, отже, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.72-77, 241-246, 288 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянку ОСОБА_3 Білорусь - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Є.А. Жовток