Справа № 461/1685/18
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1685/18>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Галицький районний суд міста Львова

у складі головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 13.03.2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС. Свої вимоги мотивував тим, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС від 15.05.2017 року директора ТОВ «Трансгруп ФК» ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за 485 МК України та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, 315484,77 грн. Позивач вважає постанову митного органу незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав. ОСОБА_3 про складення протоколу про порушення митних правил відомо не було, такий складався без його участі та без розяснення йому прав та обовязків. Крім того, протокол не був йому вручений чи надісланий. На момент винесення постанови, на думку позивача, закінчились строки притягнення його до відповідальності за порушення митних правил. Більш того, ОСОБА_3 вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки митне оформлення товару здійснював митний брокер ТОВ «Західброкерсервіс» на підставі договору надання митно-брокерських послуг. Відправником товару автомобілів є іноземна компанія, яка оформляла інвойси, володіла правовстановлюючими документами. Дані до митної декларації позивач не вносив. Вважає, що строк звернення до адміністративного суду ним не пропущений, оскільки про існування постанови позивачеві стало відомо з листа відділу ДВС у 2018 році.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала та просила задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову, у відзиві на позов зазначив, що у діях позивача наявний склад адміністративного порушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Суд встановив, що відповідно до протоколу про порушення митних правил « 1228/20900/17 від 21.04.2017 року, 28.10.2016 року до Львівської митниці ДФС надійшла доповідна записка в.о. директора Департаменту боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_4 вх. № 30672/8/13-70-20, згідно з якою Департаментом боротьби з митними правопорушеннями проведено аналіз митних оформлень протягом 2015 2016 років вантажних транспортних засобів марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter». За результатами аналізу встановлено численні випадки декларування календарного року виготовлення транспортного засобу, який перевищує фактичну дату їх виготовлення. Серед таких є автомобілі, які згідно митних декларацій та товаросупровідних документів вироблено - 2010 року: 1) IM 40 ДЕ № 209150000/2015/956 від 12.02.2015 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», VIN № WDB9061331N423047; 2) IM 40 ДЕ № 209150000/2015/005134 від 09.06.2015 року, автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», VIN № WDB9061332N430437. Відповідно до граф 8, 9 митних декларацій вказаних вище, одержувачем та особою відповідальною за фінансове врегулювання за даними транспортними засобами є фірма ТОВ «ТРАНСГРУП ФК», , керівником, якої є згідно контракту від 28.01.15 JN НП5 на поставку даних автомобілів є громадянин України ОСОБА_3, загальна сума сплачених митних платежів за вказаними митними деклараціями становить 127238,3 грн. На запит Львівської митниці ДФС до офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівські «еоисті, отримано відповідь, згідно якої вказані вище автомобілі мають таку дату виробництва: MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», VIN № WDB9061331 N423047 - 11.06.2009 року, «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», VIN № WDB9061332N430437 - 25.09.2009 року. Сума митних платежів, які мали б бути сплачені при ввезенні на митн ?гриторію України вказаних вище автомобілів із відповідними датами виробництва, з урахуванням різниці вже сплачених фірмою TOB «ТРАНСГРУП ФК» митних платежів станом на їх дат розмитнення становить 105 161,59 гри.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС від 15.05.2017 року директора ТОВ «Трансгруп ФК» ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за 485 МК України та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, 315484,77 грн.

Між ТзОВ «Трансгруп ФК» (замовник) та ТОВ «Західброксервіс» (виконавець) було укладено договір про надання митно-брокерських послуг у відповідності до умов якого виконавець зобов'язується представляти інтереси Замовника в митних органах України та здійснювати декларування вантажів, що належать Замовнику, чи якими Замовник має право розпорядження. У відповідності до п.2.1. вказаного Договору виконавець в межах своєї компетенції за дорученням Замовника представляє інтереси Замовника в митних органах та виконує всі необхідні дії, пов'язані з підготовкою ВМД, пред'явлення митному органу документів та вантажу для проведення митного оформлення.

Тобто, за митне оформлення в даному випадку був відповідальний митний брокер на підставі договору про надання митно-брокерських послуг. Тобто, брокер в даному випадку був особою, відповідальною за митне оформлення та, відповідно, достовірність внесених до декларації даних.

Сам по собі факт того, що позивач був посадовою особою ТОВ «Трансгруп ФК» не свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Основним видом діяльності ТОВ «Трансгруп ФК», керівником якої був ОСОБА_3, є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

28.01.2015 року між ТОВ «Трансгруп ФК» та іноземною компанією «Crountrade express ins» було укладено міжнародний контракт №10/15 від 28.01,2015 року у відповідності до умов якого продавець (іноземна компанія) зобов'язався поставити покупцю (ТОВ «Грансгруп ФК»), а покупець прийняти та оплатити автомобілі.

Саме на виконання умов довгострокового міжнародного контракту на адресу ТОВ «Трансгруп ФК» здійснювалась доставка вказаних в оскаржуваній постанові транспортних засобів, що підтверджується відповідними інвойсами від 08.06.2015 р., та 11.02.2015 р. за довіреностями на доставку транспортних засобів на адресу української компанії від 08.06.2015 р. та 11.02.2015 р.

Відправником транспортних засобів була іноземна компанія, яка оформляла інвойси, де первинно були вказані усі характеристики товару, в тому числі й дата виготовлення автомобілів. Саме іноземний контрагент володів правовстановлюючими документами на транспортні засоби, які згідно умов міжнародного контракту (п. 2.5) передаються підприємству - покупцю разом із вантажем.

Суд враховує, що по справі достатніх доказів вини і мети, передбаченої ст. 485 МК України в діях позивача не зібрано, а його твердження про предявлення до митного оформлення документів митним брокером з інформацією, яка зазначена фірмою продавцем, стороною відповідача відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України не спростовані.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовуються Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до частини першої статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За статтею 485 МК заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства є підстави вважати, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК) обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував недостовірність відомостей, заявлених в митній декларації, або внесення відомостей саме позивачем.

Суд також звертає увагу на порушення відповідачем шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, визначеного ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, згідно якої якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Зважаючи на відсутність у позивача інформації про наявність оскаржуваної постанови, суд вважає що ОСОБА_3 строк звернення до адміністративного суду пропущений з поважних причин, тому такий підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову та його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 139, 246, 286, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 458, 167, 485, 522 МК України, суд -

ВИРІШИВ:

поновити ОСОБА_3 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 15.12.2017 року у справі № 1228/20900/17, якою директора ТОВ «Трансгруп ФК» ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за 485 МК України та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, 315484,77 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя О.Р. Юрків.