Справа № 265/3945/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/3945/17
Провадження №2-а/265/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м Маріуполя Донецької області (надалі ОСОБА_2 ПФУ) про зобовязання вчинити певні дії.

Обґрунтування позову:

Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2016 року.

Розмір пенсії станом на 01.10.2016 року. з урахуванням всіх надбавок, було призначено у розмірі 1172,90 грн.

Відповідно з наданими Позивачем документами, загальний страховий стаж за період з 01.09.1973 року по 30.06.2016 рік становить 34 роки 2 місяця 10 днів, у тому числі стаж в районах Крайньої Півночі 4 роки 6 місяців 20 днів.

Не погодившись з розміром нарахованої пенсії, 07.10.2016 року Позивач звернулася до ОСОБА_2 ПФУ з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітку за 60 місяців поспіль з 1994 року по 1999 рік.

У відповіді було зазначено, що середній заробіток для нарахування пенсії складає 2325,01 грн. з розрахунку 1,94089 індивідуальний коефіцієнт заробітку, 1197,91 грн. середній заробіток по народному господарству в галузях економіки України за 2007 рік.

Посилаючись, на ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просила суд зобовязати ОСОБА_2 ПФУ зробити їй перерахунок пенсії за 60 місяців поспіль за період з 1994 року по 1999 рік.

Відзив на позов:

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ подало до суду письмові заперечення проти позову, в яких зокрема зазначило, що ОСОБА_1 з 12.04.2005 року перебувала на обліку в ОСОБА_2 ПФУ, як отримувач пенсії за вислугу років - працівник охорони здоровя, відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 07.09.2016 року на підставі особистої заяви, із додержанням вимог ст.26 та ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком. З 14.09.2016 року позивач відновила свою трудову діяльність на посаді, яка надає право на призначення пенсії за вислугу років - палатна медична сестра хірургічного відділення (Комунальна установа Маріупольська міська лікарня №4 ім. І.К.Мацука).

Загальний Стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 2 місяці 10 днів та врахований по 30.06.2016 року.

Заробітна плата ОСОБА_1 для обчислення пенсії розрахована з урахуванням показників заробітку за період з 01.01.1994 року по 31.12.1998 року (Довідка Мончегорської центральної міської лікарні (Мурманська область)) та з 01.07.2000 по 23.01.2007 року, з 01.10.2014 по 30.06.2016 року згідно даних Індивідуальної відомості про застраховану особу (витяг з системи персоніфікованого обліку). Середній заробіток для обчислення пенсії становить 2325,01 грн.

Територіальним управління ПФУ при розрахунку пенсії ОСОБА_1 враховано дані заробітної плати за 60 календарних місяців підряд починаючи з 01.01.1994 року. Діючим законодавством не передбачено можливість розрахунку пенсії виключно із даних заробітної плати за 60 календарних місяців підряд до 01.07.2000 року, у разі якщо особа після 01.07.2000 року продовжує працювати та отримувати заробітну плату.

Посилаючись, зокрема на ст.ст. 40, 42, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просили суду відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розгляд по суті:

Ухвалою суду від 08.08.2017 року, первісного відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м Маріуполя Донецької області замінено на належного відповідача ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду спрви була повідомлена належним чином, оскільки відповідно до ч.10 ст.126 КАС України, вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4, що діє на підставі договору, в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник ОСОБА_2 ПФУ, в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_2 ПФУ. Доводи викладені в запереченні повністю підтримував.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Неявка в судове засідання сторін, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Фактичні обставини:

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 1 ст.78 КАС України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12.04.2005 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та отримувала пенсію за вислугу роківвідповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 10.10.2005 року по 16.01.2007 року та з 01.10.2014 року по 30.06.2016 року ОСОБА_1 продовжила працювати.

06.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 ПФУ із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, зокрема на пенсію за віком.

Розпорядженням ОСОБА_2 ПФУ №164949 від 20.09.2016 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком, середній заробіток для обчислення пенсії складав 2325,01 грн. та був зарахований за період з 01.01.1994 року по 30.06.2016 року.

Оцінка суду:

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058 (в редакції, що діяла станом на час призначення пенсії ОСОБА_1В.) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, на думку суду, положення ст.40 Закону №1058 встановлюють, що незалежно від бажання пенсіонера, при розрахунку заробітної плати враховується вся заробітна плата за період з 01.07.2000 року. Заробітна плата за будь які 60 місяців до 01.07.2000 року може враховуватися лише за бажанням пенсіонера або у випадку відсутності пяти років страхового стажу після 01.07.2000 року.

У звязку з цим, суд не приймає до уваги твердження позивача ОСОБА_1, що ОСОБА_2 ПФУ незаконно не врахував для розрахунку пенсії заробіток за 60 місяців поспіль з 1994 року по 1999 рік.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.40 Закону №1058, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_2 ПФУ з відповідною заявою про виключення певних періодів зі її страхового стажу для підвищення індивідуального коефіцієнту, необхідного для визначення розміру пенсії, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72, 77, 242 246, 250, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

2. Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст цього рішення складено 11.04.2018 року.

Суддя А.В. Щербіна