Справа № 825/385/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/385/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Падій В.В.,

суддів Д якова В.І., ОСОБА_1,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання дії протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2М.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просить суд: визнати протиправною дію Кабінету Міністрів України щодо направлення звернення ОСОБА_2 від 03.11.2017 на розгляд інших інстанцій, до компетенції яких не відноситься вирішення питання, викладеного у зверненні; зобовязати Кабінет Міністрів України надати відповідь по суті, викладених у зверненні питань.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем протиправно направлено її звернення на розгляд Міністерству соціальної політики України, Міністерству юстиції України та Пенсійному фонду України. Водночас вважає, що жодної належної відповіді по суті питання, викладеного позивачем у зверненні від 03.11.2017, відповідачем надано не було.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити з огляду на те, що оскільки питання, які порушувалися у зверненні ОСОБА_2, не входять до повноважень Кабінету Міністрів України, а стосуються перерахунку пенсії колишнім працівникам прокуратури, для надання належної відповіді ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України у межах строків, визначених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», 13.11.2017 скерував його за належністю до Міністерства соціальної політики України, Міністерства юстиції України та Пенсійного фонду України, що свідчить про відсутність порушень у діях Кабінету Міністрів України при розгляді звернення позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 03.11.2017 ОСОБА_2 направила на адресу Кабінету Міністрів України звернення, в якому просила надати відповіді на наступні питання: 1) у звязку з чим Кабінетом Міністрів України не виконаний пункт 4 Перехідних положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»; 2) як вважати у даній ситуації: чи скасовані цим Законом норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія перераховується, не призначається, відповідно до спеціальних законів, зокрема ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.10).

Вказане звернення надійшло до Кабінету Міністрів України 07.11.2017 (а.с.46).

У листопаді 2017 року Управління з питань роботи із зверненнями громадян ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України листом повідомило ОСОБА_2 про те, що її звернення з листом заступника Державного секретаря Кабінету Міністрів України ОСОБА_5 надіслано Міністерству соціальної політики України, Міністерству юстиції України, Пенсійному фонду України 13.11.2017 за № 41-К-025345/25-1 для розгляду і надання відповіді позивачу (а.с.45-47).

Вважаючи оскаржувану дію відповідача щодо направлення звернення ОСОБА_2 від 03.11.2017 на розгляд інших інстанцій, до компетенції яких не відноситься вирішення питання, викладеного у зверненні, протиправною, позивач звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Спеціальним законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечувати громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення є Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями (частина 3 статті 7 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частина 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР закріплює, що звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

У свою чергу, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (частина 3 статті 15 Закону № 393/96-ВР).

Водночас позивач вважає протиправною дію відповідача саме щодо направлення звернення ОСОБА_2 від 03.11.2017 на розгляд інших інстанцій, до компетенції яких не відноситься вирішення питання, викладеного у зверненні.

Отже дослідженню та правовій оцінці підлягає саме факт протиправності/правомірності дій відповідача.

Так, питання щодо організації, повноважень і порядку діяльності Кабінету Міністрів України визначає Закон України від 27.02.2014 № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України» (далі Закон № 794-VII).

Відповідно до частини 2 статті 1 Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

До основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, забезпечення державного суверенітету та економічної самостійності України, здійснення внутрішньої та зовнішньої політики держави, виконання Конституції та законів України, актів Президента України; забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики; політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоровя, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування; розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального, культурного розвитку, охорони довкілля, а також розроблення, затвердження і виконання інших державних цільових програм (пункти 1,3,4 частини 1 статті 2 Закону № 794-VII).

При цьому згідно з частиною 3 статті 4 Закону № 794-VII Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції України та цього Закону затверджує Регламент Кабінету Міністрів України, який визначає порядок проведення засідань Кабінету Міністрів України, підготовки та прийняття рішень, інші процедурні питання його діяльності.

У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 950 затверджено Регламент Кабінету Міністрів України.

Параграфом 158 глави 3 розділу 14 Регламенту Кабінету Міністрів України визначено процедуру розгляду звернень громадян.

Так, звернення громадян, адресовані Кабінетові Міністрів, Прем'єр-міністрові, Першому віце-прем'єр-міністрові, віце-премєр-міністрам, Державному секретареві Кабінету Міністрів, міністру, який не очолює міністерство, розглядаються відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та в порядку, встановленому цим Регламентом.

ОСОБА_4 Кабінету Міністрів опрацьовує звернення громадян та готує пропозиції для розгляду Прем'єр-міністром, Першим віце-прем'єр-міністром, віце-премєр-міністрами, Державним секретарем Кабінету Міністрів, міністром, який не очолює міністерство, для прийняття рішення щодо порушеного питання.

Відповіді за результатами розгляду звернень громадян надають Прем'єр-міністр, Перший віце-прем'єр-міністр, віце-премєр-міністри, Державний секретар Кабінету Міністрів, міністр, який не очолює міністерство, та відповідно до компетенції керівники органів виконавчої влади, інші уповноваженні посадові особи.

Якщо вирішення питання, порушеного у зверненні, не належить до повноважень Прем'єр-міністра, Першого віце-прем'єр-міністра, віце-премєр-міністрів, Державного секретаря Кабінету Міністрів, міністра, який не очолює міністерство, ОСОБА_4 Кабінету Міністрів надсилає звернення протягом п'яти днів за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється авторові.

Аналізуючи вищевикладені норми права, слід зробити висновок, що обовязком ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України є направлення звернень громадян, розгляд яких не належить до їх компетенції, за належністю відповідному органу.

Звернення позивача від 03.11.2017 до Кабінету Міністрів України стосувалося питання пенсійного забезпечення колишніх працівників прокуратури та 13.11.2017 скеровано за належністю виконавцю Міністерству соціальної політики України (співвиконавці Міністерство юстиції України та Пенсійний фонд України), що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою № 41-К-025345/25, наявною у матеріалах справи (а.с.46-47).

У свою чергу пунктом 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 423 (далі Положення № 423), Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

При цьому одним з основних завдань Мінсоцполітики є забезпечення формування та реалізації державної політики, зокрема щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню (підпункт 2 пункту 3 Положення № 423).

Згідно з підпунктом 21 пункту 4 Положення № 423 Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань здійснює державне регулювання та нагляд за дотриманням закону щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду України з фондами загальнообовязкового державного соціального страхування.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що саме до повноважень Міністерства соціальної політики України належить вирішення питання щодо пенсійного забезпечення, у тому числі, колишніх працівників прокуратури.

Таким чином, відповідачем правомірно було направлено звернення ОСОБА_2 від 03.11.2017 за належністю до Міністерства соціальної політики України (співвиконавці Міністерство юстиції України та Пенсійний фонд України) для розгляду та надання обґрунтованої відповіді, що, у свою чергу, свідчить про відсутність у діях Кабінету Міністрів України елементу протиправності.

За таких обставин та з урахуванням встановлення судом факту правомірного направлення звернення позивача за належністю до Міністерства соціальної політики України (співвиконавці Міністерство юстиції України та Пенсійний фонд України), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною дії Кабінету Міністрів України щодо направлення звернення ОСОБА_2 від 03.11.2017 на розгляд інших інстанцій, до компетенції яких не відноситься вирішення питання, викладеного у зверненні, та задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Кабінету Міністрів України надати відповідь по суті викладених у зверненні питань, то остання також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від першої позовної вимоги, у задоволенні якої судом було відмовлено.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (вул. Мстиславська, 15, м. Чернігів, 14000, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 23.04.2018.

Головуюча суддя В.В. Падій

Судді: І.І. Соломко

ОСОБА_6