Справа № 804/1786/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року Справа № 804/1786/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
за участі секретаря судового засіданняСкупейко І.М.
позивача представника відповідача Барлюти Д.О. Яценко Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
12.03.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом військової частини № НОМЕР_1 (польова поштаВ2830), Міністерства оборони України (далі відповідачі), в якому просить:
- визнати дії посадових осіб (командування) військової частини № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), які полягають у відмові звільнення з військової служби у зв`язку з визнанням військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби, ОСОБА_1 - протиправними.
- зобов`язати посадових осіб (командування) військової частини № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) прийняти наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за п. б ч.6 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»..
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.02.2016 року між ним та Міністерством оборони України в особі командира військової частини пп НОМЕР_3 було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на строк три роки. 30.04.2016 року згідно наказу №122 ОСОБА_1 призначили на посаду для проходження військової служби до в/ч польова пошта НОМЕР_2 . 06.02.2018 року після тривалого лікування і проходження військово-лікарської комісії позивач отримав Свідоцтво про хворобу № 400 від 06.02.2018 року, яким його визнано обмежено придатним до військової служби. 16.02.2018 року позивач звернувся по команді з рапортом про звільнення з лав збройних сил на основі п. б ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». 21.02.2018 року він отримав відповідь, якою в задоволені поданого рапорта відмовлено. Відповідь вмотивована тим, що на думку командування, в Україні станом на 16.02.2018 року діє особливий період, згідно чого вони посилаються на ч.8 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», який регламентує порядок звільнення за медичними показниками під час дії особливого періоду. Позивач вважає вказану відмову необґрунтованою, оскільки закінчився строк, на який оголошено останню хвилю часткової мобілізації (до 22.08.2015 року), нове рішення про проведення мобілізації не приймалось, як і рішення про введення воєнного стану, отже станом на 16.02.2018 року закінчився особливий період, у зв`язку із чим були відсутні підстави для відмови в задоволені рапорту про звільнення. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представником відповідача надано письмовий відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що згідно абзацу четвертого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установі організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Тож, звільнення військовослужбовців здійснюється відповідно до частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у підпункті б) частини 1 чітко зазначено: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу. Тобто, висновок ВЛК мав би мати таке формулювання: непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час. Відповідно до пункту 2 підпункту 9 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402: Лікар виносить одну з таких постанов: а) придатний до військової служби за графами ТДВ "А" 1-11; б) тимчасово непридатний до військової служби. Потребує лікування (динамічного спостереження) на термін до (указати дату); в) підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та повторний медичний огляд; г) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час; ґ) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
У свідоцтві про хворобу №400 ОСОБА_1 у пункті 13 зазначено: обмежено придатний до військової служби. Протипоказані роботи, пов`язані з підйомом вантажів
У пункті 20 підпункті 3 вище вказаної постанови, при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: "Обмежено придатний до військової служби". Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Таким чином відповідач вважає свої дії правомірними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", який визначає правовідносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За змістом частини 2 статті 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (ч. 3 ст. 2 вказаного Закону).
Частиною 4 згаданої статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, у разі закінчення строку контракту можуть укласти новий контракт на проходження військової служби.
Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України, якщо інше не передбачено законом (ч. 4 вказаної статті Закону № 2232-XII).
Згідно ч. 2 ст. 26 Закону № 2232-XII звільнення зі служби проводиться військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою, з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.
Частиною 6 статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема: у зв`язку із закінченням строку контракту (п."а"); за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби (п. "б").
Згідно зі п. 240 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008, військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я. Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, які визнані обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець на підставі відповідних клопотань. Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.
27.02.2016 року ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини пп НОМЕР_3 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на строк три роки.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про хворобу № 400 від 06.02.2018 (а.с.16), виданого Військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_4 , щодо придатності ОСОБА_1 до військової служби зазначено - обмежено придатний до військової служби.
16.02.2018 року позивач звернувся до командира Військової частини із рапортом, в якому просив звільнити його з військової служби у зв`язку зі станом здоров`я, достроково розірвати контракт про проходження ним військової служби (а.с.14).
Листом від 21.02.2018 р. № 867 (а.с.15) відповідач повідомив позивача щодо відсутності правових підстав для звільнення позивача з військової служби, у відповідності до п. б. ч. 8 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, яким визначено підставою для звільнення за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо особа не висловила бажання продовжувати військову службу.
Пунктом 1 (пп. "б") частини 8 статті 26 Закону № 2232-XII встановлено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.
Визначення «особливого періоду» міститься в абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 р. № 1932-ХІІ у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-ХІІ особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
При цьому, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною, або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
В свою чергу, демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
За змістом наведених вище норм права, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, а тому, в умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
Суд вважає за необхідне зазначити, що протягом 2014-2015 років в.о. Президента України та Президентом України видавалися укази «Про часткову мобілізацію», які затверджувалися Верховною Радою України. В цих указах вказувався конкретний час мобілізації: в трьох - 45 діб, в четвертому - 210 діб. Відповідно до останнього Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» особливий період тривав з 20.01.2015 р. по 22.08.2015 р., що свідчить про те, що станом на 27.02.2016 р. (на момент укладення контракту) та 16.02.2018 р. (подання позивачем рапорту про звільнення) особливого періоду не було.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За приписами п. б ч. 6 ст. 26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби.
Відповідно п. 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу у звільненні з військової служби на підставі п. б ч.6 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ч. 2 ст. КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позові ставить питання про зобов`язання посадових осіб (командування) військової частини № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) прийняти наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за п. б ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Проте, процедура звільнення з лав Збройних Сил України передбачає певний обсяг дій, який необхідно провести для звільнення особи з військової служби та не обмежується виданням командиром військової частини наказу про звільнення.
З огляду на викладене та з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Міністерство оборони України, військову частину № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) звільнити ОСОБА_1 з військової служби за п. б ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було сплачено судовий збір на підставі п. 12.,13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки він на момент подачі позову був звільнений від його сплати.
За положеннями ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.
Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії посадових осіб (командування) військової частини № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), які полягають у відмові звільнення з військової служби у зв`язку з визнанням військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби ОСОБА_1 .
Зобов`язати Міністерство оборони України, військову частину № НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) звільнити ОСОБА_1 з військової служби за п. б ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено у повному обсязі 20.04.2018 р.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 20.04.2018р. Суддя З оригіналом згідно Суддя О.С. Рябчук О.С. Рябчук О.С. Рябчук