Справа № 201/2230/18
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/2230/18
провадження № 2-а/201/118/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федоріщева С.С,

при секретарі Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 02 березня 2018 року звернувся до суду з позовом до інспектора Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови, в якому він просить постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП щодо нього скасувати. Провадження у справі закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів позову ОСОБА_3 посилається на те, що його дії не порушували права інших осіб, не перешкоджали руху іншим транспортним засобам, не створювали аварійної обстановки та не призвели до заподіяння шкоди. Також вказує на те, що його було зупинено о 09 год 10 хв., постанову було винесено о 09 год. 15 хв., що фактично позбавило його можливості скористатися своїм правом на захист та юридичну допомогу, а також надати данні, що характеризують особу, її майновий стан, обставини, що обтяжують та помякшують відповідальність. Також зазначає, що інспектор складаючи постанову не вказав обставини, які він зобовязаний зясувати при розгляді справи, керуючись ст. 280 КупАП. Також вказує на те, що інспектор не розяснив його права та обовязки. Такі дії свідчать про його упереджене ставлення викликане запереченнями проти інкримінованого неіснуючого правопорушення.

Позивача надав до суду заяву, в якій просить розглядати справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належим чином. Від представника Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції до суду надійшли письмові заперечення проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки оскаржувана постанова винесена інспектором в повному обсязі відповідає вимогам закону та розглядати справу за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали провадження, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 301913 від 21.02.2018 року, ОСОБА_1, 21 лютого 2018 року о 09:10 годині, керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України, що виразилися в керуванні транспортним засобом з номерним знаком, закритим ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121КУпАП.

Главою 22 КУпАП встановлено порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Згідно з абз. 2ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Абзацом 4 ст. 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положеннями ст.279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Частинами 2, 3 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 4 ст. 73 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідальність за частиною 6 статті 121 КУпАП настає зокрема у разі керування транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншим предметом чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснюється фото або відеозапис.

З наданого до матеріалів справи копією відеозапису з нагрудного відео регістратора, не вбачається будь якого фіксування інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, тим паче конкретного фіксування забрудненого номерного знаку.

Будь-яких інших фактичних даних, які б могли слугувати доказом винуватості ОСОБА_1, у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, в матеріалах справи не міститься.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наведеного випливає висновок про неналежне виконання обовязку субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, вимоги статті 62 Конституції України, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП на підставі підлягає закриттю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286КАС України(у новій редакції) за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, отже на момент розгляду справи право суду на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачено нормою КАС України.

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Керуючись ст. ст.9,14,73,74,77,90,242-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови - задовольнити.

Постанову серії ЕАА № 301913 від 21.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у розмірі 170 гривень скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.С. Федоріщев