Справа № 814/1752/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1752/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року, ухвалену у відкритому судовому засіданні о 13:20 год. в м. Миколаєві, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області про визнання протиправними дій, скасування п.1 наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо повернення супровідним листом від 16.03.17 №В-2101/6-17-СГ матеріалів, що були додані до клопотання позивачки від 16.12.16 про безоплатну приватизацію земельної ділянки; скасувати п.1 наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.12.16 №190 Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах; зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га ріллі, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (за рахунок земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 23,9284 га, кадастровий номер :03:000:0104, що розташована на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області); встановити строк для подання Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області до суду звіту про виконання постанови в частині певних дій, якщо така постанова буде прийнята судом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що право на отримання громадянами земельних ділянок передбачено ч.3 ст.116 Земельного кодексу України. 16.12.16 позивачка звернулась до відповідача з клопотанням в якому просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га за рахунок земельної ділянки державної власності 23,9284 га, кадастровий номер :03:000:0104, що розташована на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів). Згідно листа відділу від 20.09.16 №ПІ-7/0/4-16 земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0104 була вільною. У відповідача був місячний строк для розгляду зазначеного клопотання. Разом з тим, відповідач листом від 16.03.17 повернув ОСОБА_1 документи, що були додані до клопотання про безоплатну приватизацію земельної ділянки, у тому числі графічні матеріали. Наказ відповідача від 20.12.16 №190 протиправний, оскільки ч.1 ст.136 Земельного кодексу України перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності, які виставляються на земельні торги, визначає організатор торгів. Відповідно до ч.3 ст.135 ЗК України організатором торгів, окрім іншого, є орган державної влади, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які укладені з виконавцем земельних торгів. На момент прийняття відповідачем наказу від 20.12.16 №190 виконавець земельних торгів визначений не був, оскільки п.5 була розпочата лише процедура визначення останнього. Тому договір між ГУ Держгеокадастром і виконавцем земельних торгів про проведення земельних торгів також не міг бути укладений. Протиправні дії відповідача стали перешкодою для реалізації права позивачки на отримання безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Позивач надав заяву про розгляд справи буз її участі.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що питання, щодо правомірності дій відповідача, пов'язаних з поверненням ОСОБА_1 матеріалів, що були додані до клопотання від 16.12.2016 р., судом першої інстанції не розглядалось взагалі. При розгляді питання про скасування п. 1 наказу від 20.12.2016 р. судом першої інстанції не було враховано, що пунктом 1 наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.12.2016 р. № 190 земельна ділянка державної власності площею 23,9284 га, розташована на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, за рахунок якої ОСОБА_1 просила в клопотанні від 16.12.2016 р. надати їй дозвіл на відведення земельної ділянки площею 2 га, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для продажу прав на них на земельних торгах. Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності, які виставляються на земельні торги, визначає організатор торгів (ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України). Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа, в тому числі орган виконавчої влади, що здійснює реалізацію права державної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів (ч. З ст. 135 Земельного кодексу України). Пунктом 5 зазначеного наказу відповідача була розпочата лише процедура визначення виконавця земельних торгів тобто 20.12.2016 р. відповідач не набув статусу організатора торгів, оскільки договір про проведення земельних торгів укладений не був через не визначення виконавця земельних торгів. Незважаючи на це, 20.12.2016 р., відповідачем було складено і затверджено перелік земельних ділянок державної власності, які виставляються на торги, до складу яких увійшла земельна ділянка площею 23,9284 га. Відповідач позов не визнав, поряд з цим не надав доказів правомірності прийнятого п. 1 наказу від 20.12.2016 р. Отже, на думку апелянта, приймаючи постанову від 23.10.2017 р., суд першої інстанції неправильно і неповно дослідив докази по справі, тому і неправильно встановив обставини, а також неправильно застосував до відносин ОСОБА_1 з відповідачем норми матеріального права.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.12.16 ОСОБА_1 подала до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області клопотання про безоплатну приватизацію земельної ділянки, та просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га за рахунок земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 23,9284 га, кадастровий номер :03:000:0104, що розташована на території Розанівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів). До клопотання ОСОБА_1 додано копію паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, копія листа відділу Дергеокадастру, графічні матеріали.

20.12.16 наказом начальника ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №190 Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах земельну ділянку :03:000:0104 включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних аукціонах.

16.03.17 Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надало на зазначене клопотання відповідь за №В-2101/6-17-СГ про те, що бажана земельна ділянка, яка зазначена на картографічних матеріалах доданих до заяви, згідно наказу ГУ Держгеокадастру №190 від 20.12.16 включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах. Запропоновано визначитись з іншими місцем розташування земельної ділянки.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, відповідачем дотримано вимоги ст. 118 Земельного кодексу України, щодо прийняття по суті рішення за клопотанням позивачки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.7 ст.118 КАС України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з ст. 121 КАС України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Відповідно до ч.3 ст.135 ЗК України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Виконавцем земельних торгів є суб'єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення.

Відповідно до ст.136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Таким чином, доводи апелянта про те, що відповідач не набув статусу організатора торгів є помилковими, оскільки відповідно до ст.136 Земельного кодексу України добір земельних ділянок до переліку земельних ділянок державної власності права на них, які виставляються на земельні торги, віднесено до компетенції відповідача, будь-якої протиправності під час винесення наказу №190 від 20.12.16 з боку відповідача допущено не було.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач як орган, який відповідно до законодавства наділений повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, вже вирішив долі зазначеної земельної ділянки :03:000:0104, оскільки наказом №190 від 20.12.16 включив її до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних аукціонах.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку і з ним погоджується колегія суддів, що у відповідача були підстави для відмови у задоволенні клопотання позивача, що передбачені ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Лист ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 16.03.17 №В-2101/6-17-СГ є формою рішення субєкта владних повноважень про відмову у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Враховуючи викладене, вірним є висновок суду першої інстанції, що відповідачем дотримано вимог ст.118 Земельного кодексу України щодо прийняття по суті рішення за клопотанням позивача.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у будь-якому випадку, клопотання ОСОБА_1, яке надійшло до ГУ Держгеокадастру жодним чином не могло бути перешкодою для включення земельної ділянки :03:000:0104 до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних аукціонах, оскільки подання ОСОБА_1 заяви про надання дозволу на розробку проекту, не надає їй ніяких переваг перед іншими особами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки судами не встановлено порушень відповідачем вимог чинного законодавства, відсутні підстави для визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо повернення супровідним листом від 16.03.17 №В-2101/6-17-СГ матеріалів, що були додані до клопотання позивачки від 16.12.16 про безоплатну приватизацію земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2018 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик