Справа № 820/496/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 квітня 2018 р. № 820/496/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61031, ідент. код: НОМЕР_1 ), до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_1) пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України № 900- VІІІ 23 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268» та довідки № 100 / 35529- від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, протиправною;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_1), перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України № 900-VІІІ від 23 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268», та довідки № 100 / 35529- від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ. Відповідачем в порушення норм чинного законодавства, не проведено перерахунку розміру пенсії, внаслідок підвищення розміру грошового забезпечення поліцейських, чим порушено його права.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та на той факт, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Відповідач також зауважував на необґрунтованість вимог позивача щодо виплати пенсії без обмеження розміру.

31.01.2018 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 06.02.2018 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 820/6514/17.

Ухвалою суду від 27.03.2018 року провадження у справі поновлено у зв'язку з набранням 17.03.2018 року законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 820/6514/17 від 15.02.2018 року.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України з 07.11.2015 року та йому призначена та виплачується пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області підготовлено та направлено до ГУ ПФУ в Харківській області довідку (згідно додатку 2 Порядку № 45) № 100/35529- від 10.10.2017 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, в якій зазначено, що відповідно до рішення Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 розмір грошового забезпечення позивача за посадою начальник факультету з підготовки фахівців для підрозділів міліції ГБ та КМ у справах діт. ХНУВС - начальник управління департаменту становить 21158,78 грн. (що складається з посадового окладу - 4800,00 грн., окладу за спец. звання полковник поліції - 2400,00 грн., надбавки за вислугу років - 3600,00 грн., надбавки за науковий ступінь кандидат - 240,00 грн, надбавки за роботу з таємними документами - 480,00 грн., премії - 9638,78 грн.).

У силу приписів загальних норм права (ст.ст. 84, 99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.ст. 44, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») перерахунок розміру вже призначеної пенсії за загальним правилом відбувається за письмовою заявою самого пенсіонера. При цьому, заява особи є приводом для початку процедури вирішення питання про перерахунок пенсії, а подія збільшення розміру оплати праці за прирівняною посадою є фактичною підставою для проведення перерахунку пенсії.

На відміну від цього загального правила перерахунок розміру пенсій, призначених за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відбувається за спеціальною процедурою ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 р. №45; далі за текстом Порядок №45), Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007 р. №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за №135/13402), далі за текстом Порядок №3-1) або за матеріалами повідомлень органів проходження публічної служби (органів видачі довідок про розмір грошового забезпечення), або за матеріалами власних особистих письмових заяв пенсіонерів. При цьому, і у даному випадку також діє раніше згадане судом правило, згідно з яким особиста заява особи (рівно як і надходження матеріалів від органу проходження служби) є приводом для початку процедури вирішення питання про перерахунок пенсії, а подія збільшення розміру оплати праці за прирівняною посадою є фактичною підставою для проведення перерахунку пенсії.

Наявними у справі документами підтверджено, що у спірних правовідносинах згадана вище подія надходження до територіального органу ПФУ матеріалів про збільшення розміру оплати праці за прирівняною посадою має місце. Таким чином, судом встановлений факт виникнення у владного субєкту приводу для реалізації управлінської функції. Факт підвищення рівня оплати праці робітника за прирівняною посадою унаслідок прийняття рішення Урядом України також визнається судом підтвердженим (постанови КМУ від 11.11.2015 р. №988 та від 18.11.2015 р. №947).

Вирішуючи спір, суд вважає, що у даному випадку спеціальним актом законодавства чітко та однозначно не урегульовано процедуру розгляду територіальним органом ПФУ як матеріалів звернення органу видачі довідки про збільшене грошове забезпечення за прирівняною посадою, так і матеріалів звернення громадянина з приводу саме перерахунку пенсії. Відтак, суд вважає за необхідне керуватись загальними нормами права, а саме: ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де зазначено, що рішення за матеріалами звернення має бути прийнято протягом 10 днів з дня надходження документів.

У спірних правовідносинах названий строк скінчився, однак остаточного волевиявлення по суті поданої позивачем заяви (як у формі прийняття рішення про перерахунок пенсії, так і у формі рішення про відмову в перерахунку пенсії) владний субєкт не вчинив, хоча не мав правових підстав для обрання іншого варіанту реалізації управлінської функції.

26.12.2017 року позивач звернувся із заявою на імя начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з проханням провести перерахунок пенсії підставі довідки ліквідаційної комісії № 100/35529- від 10.10.2017 року.

Листом від 15.01.2018 року № 4008/в-14 відповідач повідомив, що перерахунок та виплату перерахованої пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, з урахуванням довідки про грошове забезпечення, наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України.

Вважаючи таку бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області щодо не проведення перерахунку позивачу пенсії з 01.01.2016 протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, у даних правовідносинах суд враховує ч.3 ст.63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції Закону від 07.11.2015), якою встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону.

Так, п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Відповідно, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (яка набрала чинності 02.12.2015), встановлено, що грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, за визначенням абз.2 п.15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (в редакціїЗакону України від 23.12.2015 № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Дана норма застосовується у поєднанні з ст.102 Закону України "Про Національну поліцію", якою передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється також в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" доповнено новою частиною такого змісту: - "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Тобто, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Конституційним Судом України у рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення ч.1 ст.58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

На день набрання чинності Законом № 900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті судом.

Абзацом 1 п.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно із ст.63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Зазначене не суперечить вимогам п.2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, згідно з яким Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Відповідно до ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Рішенням Верховного суду у зразковій справі № 820/6514/17 від 15.02.2018 року визначено такі ознаки типових справ: 1) позивач: пенсіонер органів внутрішніх справ; фізична особа, якій призначено пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ»;

2) відповідач: суб'єкт владних повноважень - територіальний орган Пенсійного фонду України, на обліку якого стоїть позивач та який здійснює виплату пенсії позивачу;

3) предмет спору: бездіяльність відповідача (відмова вчинити дії) щодо перерахунку та виплати пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01 січня 2016 року згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданих відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Суд вважає зазначену справу такою, що підпадає під ознаки типової справи відповідно до рішення Верховного Суду від 15.02.2018 року.

На виконання ч. 3 статті 291 КАС України, враховуючи правові висновки рішення Верховного Суду у зразковій справі № 820/6514/17 від 15.02.2018 року, яке набрало чинності 17.03.2018 року, зазначає.

Відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови № 988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Враховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком № 45, для проведення перерахунку пенсії, позивач має законні підстави щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. При цьому, посилання відповідача на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року).

При цьому суд звертає увагу на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в органах внутрішніх справ, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист»).

В порядку ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, при застосуванні висновків Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17, суд враховує те, що довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських отримані з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45. Ці довідки є чинними. Також встановлено дотримання всіх вимог, передбачених Порядком № 45, для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу.

При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що він позбавлений можливості здійснити перерахунок пенсії позивача з огляду на відсутність відповідного бюджетного фінансування, та такий перерахунок буде здійснено після виділення відповідних коштів із Державного бюджету.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти перерахунку та виплати пенсії без обмеження граничного розміру, посилаючись на те, що незважаючи на той факт, що Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяті прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн", положеннями ст. 2 Закону України від 08.07.2011 року № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668), не скасовано і, відповідно до зазначеної статті закону, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової доплат до пенсії, встановлених законодавством, призначених (перерахованих) відповідно до законів України, зокрема до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З приводу зазначених тверджень відповідача, суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Оскільки положеннями Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" вносилися зміни до зазначеної ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до прийняття Рішення Конституційним Судом України, а положення ст. 43 визнані неконституційними разом із внесеними на час прийняття такого рішення Конституційним Судом України, отже положення Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" щодо обмеження граничного розміру пенсій не можуть бути застосовані до осіб, яким призначено пенсії відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, положення Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" не можуть бути застосовані до відносин з приводу перерахунку та виплаті позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а отже зазначені виплаті не можуть бути обмежені в розмірі.

У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України - колізія вирішується на користь Конституції, яка має найвищу юридичну силу.

Щодо посилання відповідача на те, що з 01.01.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року, яким внесено відповідні зміни до ст. 43, які не були предметом розгляду Конституційного Суду України, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам які мають право на пенсію за цим Законом провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Позивачу встановлено пенсію з 2015 року. Право позивача на перерахунок пенсії виникло 01.01.2016 року, а отже не може бути обмежене відповідно до змін, що набули чинності після виникнення такого права, тобто з 01.01.2017. Таким чином ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції від 01.01.2017 року може застосовуватися виключно до правовідносин з призначення пенсії або її перерахунку, право на які виникло після набуття чинності зазначеними змінами, та не застосовується до позивача.

Зважаючи на вищевикладене, з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі №820/6514/17, суд вважає вказані доводи відповідача необґрунтованими, оскільки відсутність бюджетного фінансування та наявність нового порядку не може бути підставою для не перерахунку пенсії та відмові у її виплаті позивачу, а також жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на її перерахунок, що фактично є предметом спору у даній справі.

При цьому, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права. Так, Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України", "Шевченко проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до положень ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Факт підвищення рівня оплати праці робітника за прирівняною посадою унаслідок прийняття рішення Урядом України визнається судом підтвердженим.

Оскільки остаточного волевиявлення з приводу реалізації управлінської функції з перерахунку пенсії позивачу владний субєкт не вчинив, хоча не мав правових підстав для обрання іншого варіанту реалізації управлінської функції, суд вважає що перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення не проведений позивачу з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, а отже має провадитися з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З огляду на це, суд відхиляє посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки норма ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальною по відношенню до загальних строків встановлених Кодексом адміністративного судочинства, тому в даному випадку підлягає застосуванню норма спеціального закону.

Стосовно вимоги позивача щодо встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Застосування наведеної норми є прерогативою суду, та передбачає право діяти на власний розсуд.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів існування у владного субєкта наміру допускати порушення закону у процедурі перерахунку та виплати пенсії. З огляду на зазначені обставини та норми Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення судового контролю.

Враховуючи, що право на перерахунок пенсії позивач набув з 01.01.2016, проте, станом на час розгляду та вирішення даної справи доказів здійснення такого перерахунку відповідачем не надано, право позивача на перерахунок пенсії є порушеним та має бути відновленим. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у перерахунку і виплаті йому пенсії та зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином суд дійшов висновку, що сума судового збору має бути стягнута з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених судом вимог.

Керуючись ст.ст.139, 241-247, 255, 57, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61031, ідент. код: НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) про про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_1) пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України № 900- VІІІ 23 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268» та довідки № 100 / 35529- від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, протиправною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. НОМЕР_1), перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України № 900-VІІІ від 23 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268», та довідки № 100 / 35529- від 10.10.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,61031, ідент. код: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 352, 40 (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.