Справа № 461/3965/17
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3965/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2018 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Мисько М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови від 11 травня 2017 р. у виконавчому провадженні № 46780872, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови від 11 травня 2017 р. у виконавчому провадженні № 46780872, покликаючись на те, що 02.06.2017 року позивачем була отримана копія постанови Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 11.05.2017 року про закриття виконавчого провадження № 46780872. З винесеною постановою позивач не погоджується , вважає постанову про закінчення виконавчого провадження необґрунтованою з мотивів неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та незаконним, з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи. Державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів керуючись листом Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 05.05.2017 №4877/03-22 зробив висновок, що судове рішення виконане, не зробивши перевірку правильності та повноти його виконання не звернув увагу на заяви та надані документи. Просить суд скасувати вказану постанову.
ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив такий задовольнити; визнати протиправною та скасувати постанову від 11.05.2017 року.
Представник відповідача Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.128 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми. Подав до суду заперечення, в якому проти позову заперечив, зокрема, зазначивши, що державним виконавцем 11.05.2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із його фактичним виконанням, копію якої скеровано сторонам для відома. Просив суд, залишити без задоволення позовні вимоги у повному обсязі.
Суд, заслухавши виступ позивача, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлені наступні обставини.
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 07.09.2012 року у справі 1304/5584/12 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області по відмові в перерахунку пенсії неправомірними. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі уточненої довідки 173/146/348 від 09.11.2011р., виданої Військовою частиною НОМЕР_1 про встановлення грошового забезпечення та про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, починаючи з 01.01.2011р. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
На підставі постанови Галицького районного суду м. Львова, 24.09.2014 року судом виданий виконавчий лист.
05 березня 2015 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Шестаком О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови суду.
01 червня 2016 року боржником відповідно до рішення від 01 червня 2016 року проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2011 року у відповідності до вимог виконавчого документу (згідно довідки вказаної у рішенні суду).
17 червня 2016 року боржником скеровано лист на адресу відділу про проведення перерахунку пенсії стягувача.
16 грудня 2016 року державним виконавцем Коблів JI.P. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання за підвідомчістю. Боржником перерахована сума пенсії стягувану не виплачена.
Листом від 05 травня 2017 року Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області повідомило про фактичне виконання рішення суду. Доплата отримана після перерахунку пенсії виплачена у грудні 2016 року у сумі 7339,38 грн. та січні 2017 року 5307,09 грн.
Згідно відповіді боржника, ним вчинено всі дії на виконання рішення суду, а саме здійснено перерахунок на підставі уточненої довідки 173/146/348 від 09.11.2011р., виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , що підтверджується рішенням комісії рішення від 01.06.2016 року. Таким чином рішення суду було фактично виконано, ще станом на 01.06.2016 року.
Зважаючи на вищевикладене державним виконавцем 11 травня 2017 року правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із його фактичним виконанням.
На адресу Галицького ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області 02.06.2017 року надійшла заява від стягувана у якій він просить провести перевірку правильності та законності виконавчого провадження, в частині правильності нарахування доплати, з якою він незгідний.
Державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця знаходження боржника, де проведено перевірку правильності перерахунку пенсії. У відповідності до наявних у пенсійній справі документів перерахунок пенсії проведено правильно.
Таким чином, державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження винесено без порушень, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Не погоджуючись із діями відповідача, вважаючи, що Галицьким ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області вчинено неправомірні дії (бездіяльність) в частині невиконання постанови Галицького районного суду м. Львова у справі №1304/5584/12 та постановлення безпідставного рішення від 11.05.2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП №46780872, наголошуючи, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, а виконавче провадження - відновленню, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №46780872 від 11.05.2017 року на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.
Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У відповідності до положень статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Статтею 14 КАС України (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа) встановлено, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною 4 ст. 257 КАС України (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа), визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Статтею 258 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови, далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Суд критично ставиться до доводів позивача в частині наявності неправомірних дій або бездіяльності Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова в частині невиконання постанови Галицького районного суду м. Львова у справі №1304/5584/12 та звертає увагу позивача, що судове рішення підлягає виконанню виключно боржником у виконавчому провадженні ВП №46780872.
Так, підставою для закінчення виконавчого провадження та винесення спірної постанови є лист Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 05.05.2017№4877/03-32 щодо виконання судового рішення та здійснення відповідної доплати (а.с. 5)
Суд звертає увагу на те, що п.1 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Відтак, державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця знаходження боржника, де проведено перевірку правильності перерахунку пенсії. У відповідності до наявних у пенсійній справі документів перерахунок пенсії проведено правильно.
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем було в повній мірі дотримано вимог Закону, щодо здійснення заходів спрямованих на примусове виконання рішення суду, в межах наданих повноважень та в порядку визначеному Законом; оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, прийнята в межах повноважень державного виконавця; відтак, підстав для її скасування не вбачається. у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 20, 73, 77, 243, 250 КАС України, суд, -
в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови від 11 травня 2017 р. у виконавчому провадженні № 46780872 відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя І.Р.Волоско.