Справа № 265/5817/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5817/17
Провадження №2-а/265/39/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Мельник І.Г., за участю секретаря судового засідання - Гусєвої К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області (далі Управління) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він є пенсіонером та з 30 серпня 2017 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам освіти. 09 березня 2017 року він звернувся до відповідача з особистою заявою про припинення йому виплати пенсії у звязку з переходом на інший вид пенсії за віком відповідно до положень Закону України № 1058-УІ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в червні 2017 року він звернувся до відповідача із заявою з проханням перерахувати йому розмір пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням нового виду пенсії за 2014-2016 роки. Однак 27 червня 2017 року він отримав відповідь, зі змісту якої дізнався про те, що з 01 травня 2017 року йому призначено пенсію за віком у розмірі 1397,34 грн., яку обраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік- 1197,91 грн., а не за три календарних роки в сумі 3 631,91 грн. Дії відповідача вважає неправомірними і такими, що суперечать Конституції і законодавству України, оскільки він не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому відповідач протиправно зменшив розмір його пенсії.

Просить суд визнати протиправними дії Управління щодо застосування при призначенні йому пенсії за віком показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік; зобовязати відповідача перерахувати йому пенсію за віком з 09 березня 2017 року відповідно до вимог ст..ст.40,42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, а саме в розмірі 3631,91 гривень з урахуваннях всіх надбавок, на які він має право відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати відповідача здійснити йому виплату різниці недоотриманої суми пенсії відповідно до ст..46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 09 березня 2017 року до прийняття судом рішення по справі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надав суду письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких посилається на те, що позивач з 30 серпня 2017 року перебуває на обліку в управлінні, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам освіти. З дати звернення позивача із заявою (09.03.2017 року) його переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком. При розрахунку його пенсії було враховано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік. Законодавець передбачив лише один випадок при якому може застосовуватися показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням нового виду пенсії - це ч.3 ст.45 Закону України № 1058-УІ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч.2 ст.40 Закону України для призначення пенсії. Вважає, що підстав для застосування до позивача показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням нового виду пенсії, тобто за 2014-2016 роки немає, вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно для первинного призначення пенсії, або при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Крім того, позивач не має права на повторний розрахунок пенсії. Також звертає увагу суду на те, що вимога позивача про стягнення недоотриманої пенсії є передчасною.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09 березня 2017 року перебуває на обліку в управлінні, як отримувач пенсії за віком, відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та ст..16 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 30 серпня 2007 року до 08 березня 2017 року перебував на обліку як отримувач пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам освіти.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням нового виду пенсії за 2014-2016 роки відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058

З 09 березня 2017 року позивача було переведено з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». При переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком застосовано середній показник заробітної плати за 2007 рік.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом 2 преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, за вислугу років, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентовано ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вищезгаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому відповідач протиправно зменшив розмір його пенсії.

Таким чином суд з урахуванням вищенаведених норм права дійшов висновку, що відповідач не обґрунтовано застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, що призвело до зменшення розміру пенсії позивача, внаслідок чого наявні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання відповідача перерахувати йому пенсію за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням, тобто за 2014-2016 роки, з дня його звернення з відповідною заявою про перерахунок.

При цьому, заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що зміст позовних вимог, викладених в пункті 2 позовної заяви фактично зводиться до перерахунку вже призначеної пенсії позивачеві за віком, а не повторного розрахунку пенсії, оскільки відповідно до положень ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один вид пенсії за її вибором, а позивач ОСОБА_1 таке право реалізував. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову позивачеві в позові в частині зобовязання відповідача здійснити розрахунок такої пенсії.

За наведеної вище підстави суд приходить до висновку про відмову у перерахунку відповідачем пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати робітників, занятих галузі промисловості України, а саме в розмірі 3631,91 гривень з урахуванням всіх надбавок, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Більш того, як свідчать матеріали справи, позивач не звертався до відповідача із вказаною вимогою.

Також суд не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 і про стягнення з відповідача на його користь недоотриманих сум пенсії з 09 березня 2017 року по час вступу судового рішення в законну силу, оскільки такі вимоги є передчасними, так як недоотримана сума пенсії, обрахована із показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням нового виду пенсії, тобто за 2014-2016 роки, може бути розрахована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснив витрати із сплати судового збору у розмірі 640 гривень.

Пунктом 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вищезазначеною нормою закону відповідач не звільнений від обовязку відшкодування судових витрат, понесених позивачем, на користь якого ухвалено судове рішення та який не є субєктом владних повноважень, а тому, суд присуджує на користь позивача з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області щодо незастосування при розрахунку та призначення пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2014- 2016 роки.

Зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2014 - 2016 роки, починаючи з 09 березня 2017 року.

В іншій частині задоволення позову, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текс рішення складено 16 квітня 2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в порядку передбаченому ч.2 та ч.3. ст. 295 КАС України.

Суддя І.Г. Мельник