Справа № П/811/950/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2018 року справа № П/811/950/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року (головуючий суддя Брегей Р.І.)

у справі № П/811/950/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,60 га на території Липнязької сільської ради добровсличківського районі Кіровоградської області (контур № 624), викладену у листі від 04.042017 № 3-4321/0-4142/0/6-17;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,6 га на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (контур № 624).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначені ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області підстави для відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не передбачені чинним законодавством, оскільки у учасників антитерористичної операції немає переваг у питанні відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду першої інстанції мотивовано тим, що відмова Управління у наданні дозволу не ґрунтується на приписах закону, оскільки відповідачем не надано доказів того, що земельна ділянка, яку прагне отримати у власність позивач, не обтяжена жодним сервітутом, а її розмір не перевищує максимально-допустимої величини, котра встановлена п.б ч.1 ст.121 ЗК України, а положення чинного законодавства не передбачають переваг учасників антитерористичної операції (учасники бойових дій) у питанні відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач ГУ подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду, у задоволенні позову відмовити.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що подана позивачем заява не відповідала вимогам ст.118 ЗК України, а саме: вид цільового призначення земельної ділянки у поданій заві не відповідає видам цільового призначення земельних ділянок, вказаних у частині шостій зазначеної статті, при цьому зазначена заява позивача розглянута в місячний термін і повторно позивач до управління не звертався.

Крім того, відповідач посилається на наявність у нього дискреційних повноважень у вирішенні питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.04.2018.

Повноважні представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Відповідачем подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю участі представника відповідача в даному судовому засіданні.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення означеного клопотання з огляду на положення ст.313 КАС України та враховуючи, що наведені відповідачем в клопотанні причини неявки не є поважними.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205, п.2 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 02.12.2016 Липнязька сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області надала погодження про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (землі запасу) площею 1,60 га в контурі № 624 (а. с.10).

В тому ж місяці ОСОБА_1 подала до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,60 га, яка розташована на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, додавши до вказаної заяви викопіювання з кадастрової карти, на якому зазначене бажане місця розташування земельної ділянки (а. с.11).

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 04.042017 № 3-4321/0-4142/0/6-17 відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, мотивуючи відмову тим, що бажана земельна ділянка включена до переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції (а. с.12).

ОСОБА_1, вважаючи протиправною таку відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність означеної вище земельної ділянки, звернулась з даним позовом до адміністративного суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч.2 ст.2 КАС України з урахуванням приписів ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначенні статтею 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з п.п.31 п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Абзацом 1 пункту 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Мінагрополітики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521 (в редакції на момент виникнення спірних відносин), Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Підпунктом 13 пункту 4 цього Положення передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, за вказаними приписами Земельного кодексу України та Положення саме до повноважень ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області відносяться функції з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність для всіх потреб.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений у статті 118 ЗК України.

За правилами ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Виходячи з наведених норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про відмову у наданні відповідного дозволу може бути прийнято виключно з причин, які визначені в ч.7 ст.118 ЗК України.

З обставин справи вбачається, що надана відповідачем відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки за результатами розгляду заяви позивача мотивована тим, що бажана земельна ділянка включена до переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції. Інші обставини, зокрема, визначені в ч.7 ст.118 ЗК України, відповідачем не встановлені, в якості відмови у наданні дозволу не визначені.

Дійсно, у п.14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.93 № 3551-XII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються, зокрема, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

При цьому відповідно до п.19 ч.1 ст.6 вказаного Закону учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов'язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що наведені відповідачем у листі від 04.042017 № 3-4321/0-4142/0/6-17 обставини, що вказана позивачем земельна ділянка зарезервована для надання у власність учасникам антитерористичних операцій, не можуть слугувати підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1, оскільки, по-перше, таких підстав для відмови у наданні такого дозволу ані вказані положення Земельного кодексу України, ані інші норми чинного законодавств, не передбачають.

Крім того, відповідач в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України (в редакції на час прийняття постанови судом першої інстанції), ч.2 ст.77 КАС України не надав жодних належних та допустимих доказів, що бажана позивачем земельна ділянка віднесена до земель, які передбачені для передачі учасникам АТО, або вже відведена чи передана будь-якому учаснику АТО у власність для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Отже визначені відповідачем підстави відмови в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не відповідають жодній нормі діючого законодавства. Наведені в ч.7 ст.118 ЗК України обставини в якості підстави відмови у наданні такого дозволу відповідачем не зазначені, виходячи з матеріалів справи наявність таких обставин судом не встановлена.

Таким чином, апеляційний суд вважає цілком правомірним задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про визнання протиправної викладеної у листі від 04.042017 відмови відповідача у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею.

Також апеляційний суд вважає правомірним задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як єдиного ефективного способу відновлення порушеного права позивача у даному випадку, який виключає необхідність повторного звернення позивача до суду у випадку зобовязання відповідача прийняти певне рішення за результатами розгляду клопотання позивача.

Відносно посилань відповідача на дискреційні повноваження при вирішенні питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, апеляційний суд виходить з того, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова ВСУ від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15).

Тим більш, що відповідач, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, прийняв відповідне рішення, яке не ґрунтується на законі, мотивоване обставинами, які не потребують додаткового зясування або подання заявником документів, передбачених ст.118 ЗК України.

Стаття 316 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 р. у справі № П/811/950/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко