Справа № 750/1290/18
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1290/18
Провадження № 2-а/750/373/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №2 БУПП у Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

15.02.2018 позивач звернувся до суду з позовом та просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 12.02.2018 року, мотивуючи свої вимоги тим, що він не порушував Правила дорожнього руху України, постанову складено з порушенням положень КУпАП України та виклад обставин справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, у звязку з чим постанова підлягає скасуванню.

Сторони в судове засідання не зявились, надішли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, представник відповідача заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.02.2018 року інспектором роти №2 БУПП у Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої 12.02.2018 року о 16-41 год. в м. Чернігові по проспекту Миру,54, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Skoda Fabia, на перехресті проспект Миру та вул. ОСОБА_3 зі смуги руху, призначеної для повороту праворуч, що визначено д.з. 5.16 «Напрямки руху по смугам», здійснив рух прямо, чим порушив п.п. 11.1 ПДР України, у звязку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Пунктом 11.1 Правил дорожнього руху встановлено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, представник відповідача надав суду відеозапис, з якого вбачається, що позивач при наявності дорожнього знаку, який визначає напрямок руху по смугах, здійснив рух прямо зі смуги, призначеної для повороту праворуч.

Отже, наявні в справі докази в сукупності повністю підтверджують порушення позивачем вимог пункту 11.1 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, в ході розгляду справи не було встановлено порушення працівником патрульної поліції вимог чинного законодавства України щодо встановлення обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає розгляду питання про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР в певному приміщенні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до п. 4 Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями125,126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями125,126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, інспектор Пильник І.Ю. при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Не встановлено судом порушень з боку інспектора вимог ст.278, 279 КУпАП , з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246, 286 КАС України, ст. 215 КУпАП, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №2 БУПП у Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: