Справа № 520/14676/17
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/114/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Дідур Ганна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції Одеської області, про скасування постанови, суд, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №238298, винесену 27.11.2017 року інспектором поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у розмірі 510 грн. При цьому позивач посилається на те, що з постановою не згодна та вважає її такою, що не відповідає нормам закону. Оскільки, відповідач позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлений ст.ст 278, 279 КУпАП.

Ухвалою від 30.11.2017 року провадження у справі відкрито.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До судового засідання учасники справи не зявились, повідомлялись належним чином.

Матеріали справи містять заяву позивача ОСОБА_1 від 15.01.2018 року, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Причини неявки відповідача та представника третьої особи суду невідомі.

Як встановлено у судовому засіданні, 27.11.2017 року інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції 1-ої роти 3-го батальйону УПП м. Одеси лейтенантом поліції ОСОБА_2 прийнято постанову серії БР № 238298 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. /а.с.7/.

Із дослідженої судом постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом KIA PICANTO, номерний знак НОМЕР_1 27.11.2017 року о 18.00 в м. Одеса по вул. Ак. Корольова, буд. 70, не надала перевагу в русі спецтранспорту, а саме швидкій допомозі з увімкнутими проблисковими маячками, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми статті 258 КУпАП дозволяли інспектору УПП, у даному випадку, не складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, та виносити постанову на місці вчинення правопорушення, у звязку з чим, доводи позивача в частині не складання інспектором протоколу та неправомірності прийняття постанови на місці вчинення правопорушення, є безпідставними.

Суд враховує положення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Так, ч. 9 та 11 розділу третього «Інструкції» встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи (у тому числі і на місці виявлення правопорушення): Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з положеннями ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд не вбачає належних доказів, у розумінні ст.251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого їй правопорушення, оскільки окрім постанови про адміністративне правопорушення, яка не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять інформації щодо подій 27.11.2017 року. Стороною відповідача суду жодних доказів не надано, так само як і письмового відзиву на позов.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, а можливість збирання нових доказів після ухвалення постанови що оскаржується, втрачена, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 238298 від 27.11.2017 року, прийнята з порушенням вимог законодавства щодо її складання, у зв'язку з чим, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а адміністративне провадження має бути закрито.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 77, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, ст. ст. 251, 283 КпАП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №238298, винесену 27.11.2017 року інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції 1-ої роти 3-го батальйону УПП м. Одеси лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у розмірі 510 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Васильків О. В.