Справа № 303/690/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2718/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області (головуючий суддя Монич В.О.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево 07 березня 2018 року у справі №303/690/18 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

07.02.2018 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, просила скасувати постанову у справі про порушення митних правил №6545/20900/17.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 березня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не мав можливості вивезти транспортний засіб марки VW Тоurаn, реєстраційний номер RP 70297 за межі митної території України в строк передбачений ст.95 Митного кодексу України, оскільки такий знаходився на ремонті на автосервісі ПП ОСОБА_4 з 11.05.2017 по 10.01.2018, про що позивач повідомив заявою Закарпатську митницю ДФС. Ремонт транспортного засобу суд першої інстанції визнав обставиною непереборної сили, що унеможливлює вивезення транспортного засобу з митної території України, а тому дійшов висновку щодо підставності позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2018 і прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ремонт транспортного засобу не відноситься до аварії чи обставини непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності. Скаржник вказує, що разом із заявою, що містить інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому законом порядку, які ОСОБА_3 не подавав. Зазначає, що ФОП ОСОБА_5 не є уповноваженою особою на видачу документів, що підтверджують факт наявності таких обставин, а документи надані ОСОБА_3 вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, й не містять жодних доказів того, що зазначений вище транспортний засіб потребував ремонту в результаті аварії або дії обставин непереборної сили. Крім того, звертає увагу, що митне законодавство не передбачає необхідності вивезення автомобіля виключно власним ходом, а лише визначає обовязок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення у встановлені законом строки.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Учасники справи в судове засідання не зявилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку ст.230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржене рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає частково.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, 21.12.2017 у відділ митного оформлення «Городок» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС до митного оформлення подано ЕМД типу ЕК 10 АА №UA 209180/2017/67275, згідно з гр.50 якої водієм транспортного засобу, в якому переміщується вантаж, є ОСОБА_3.

При виконанні митних формальностей за вказаною ЕМД автоматизованою системою аналізу та управління ризиками згенеровано повідомлення про відсутність інформації про вивезення ОСОБА_3 транспортного засобу з реєстраційним номером RP 70297.

При перевірці в ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про особу, яка не вивезла транспортний засіб з реєстраційним номером RP 70297 встановлено, що ОСОБА_3 11.05.2017 о 17:32 через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «VW Тоurаn», реєстраційний номер RP70297, кузов №WVGZZZ1TZ5WO74974, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст.95 Митного кодексу України, однак станом на 21.12.2017 відсутня інформація про вивезення вказаного автомобіля з митної території України.

23.01.2018 заступником начальника Львівської митниці ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил №6545/20900/17, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром пятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою в справі про порушення митних правил, вважаючи таку незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Частиною 1 статті 95 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі МК України) встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу - аварія чи дія обставин непереборної сили під час перевезення товарів.

Частиною 1 статті 460 МК України встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 (далі - Порядок №657), наділені ознаками небезпечності, надзвичайності, невідворотності, не залежності від волі особи та у звязку з настанням яких неможливе вчасне переміщення транспортних засобів, що перебувають під митним контролем,

Особливості документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили (надання митному органу відповідних документів) Порядок №657 ставить у залежність від характеру аварії чи обставин непереборної сили, місця їх настання, та передбачає можливість видачі підтверджуючих документів уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Вичерпний перелік подій, віднесених до «обставини непереборної сили» та «аварія» законодавчо не закріплений.

З матеріалів справи встановлено, що автомобіль марки «VW Тоurаn», реєстраційний номер RP 70297, з 11.05.2017 по 10.01.2018 знаходився на ремонті на автосервісі ПП «ОСОБА_4І.» у звязку з ремонтом двигуна та паливної апаратури. На підтвердження проведення ремонтних робіт до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт №4107 від 10.01.2018.

Згідно з долученим до матеріалів справи Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Про неможливість вивезення автомобіля марки «VW Тоurаn», реєстраційний номер RP 70297, ввезеного на митну територію України, позивач повідомив заявою Закарпатську митницю ДФС 11.05.2017, що підтверджено наявною в матеріалах справи заявою із відбитком печатки митного органу з зазначеною датою.

На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що ремонт несправностей автомобіля марки «VW Тоurаn», реєстраційний номер RP 70297, які виникли незалежно від волі особи та спричинили пошкодження транспортного засобу, потребував певного часу для відновлення можливості переміщення вказаного транспортного засобу з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, що підтверджено документами, виданими уповноваженою особою, та є достатньою підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України відповідно до вимог ч.1 ст.460 МК України.

З врахуванням вказаного, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими покликання скаржника на неможливість віднесення ремонту транспортного засобу до подій, з якими законодавець повязує можливість звільнення від відповідальності, встановленої ст.470 МК України, та відсутність повноважень у підприємства технічного обслуговування транспортних засобів на видачу документів, що підтверджують наявність або відсутність таких подій.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з моменту звернення позивача до митного органу, в зоні діяльності якого перебував транспортний засіб, із заявою про поломку такого 11.05.2017 та до 21.12.2017 - дня складання протоколу про порушення митних правил, відповідачем не перевірялись ні дата настання поломки автомобіля позивача, ні обставини, за яких така поломка мала місце, в тому числі, для підтвердження чи спростування обстави, за яких особа в порядку ч.1 ст.460 МК України звільняється від адміністративної відповідальності. Крім того, оскаржувана постанова винесена 23.01.2018, тобто більш як через шість місяців з дати подання позивачем зазначеної заяви.

Аналізуючи вимоги ч.1 ст.486, ст.489 МК України, щодо зясування обставин кожної справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, приписів ч.1 ст.466 МК України, щодо застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, враховуючи, що на момент розгляду справи про порушення митних правил позивачем дотримано умови, за яких законодавець визначає підстави можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили та ліквідації їх наслідків, дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови посадовою особою митного органу не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених ст.2 КАС України та безпідставно притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Водночас, згідно положень КАС України, у разі задоволення адміністративного позову обраний судом спосіб захисту повинен не суперечити закону і забезпечувати ефективний захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду, від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що з врахуванням закріплених ст.286 КАС України повноважень адміністративного суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, належним способом захисту порушеного права позивача з метою відновлення порушених прав у даному випадку є скасування постанови в справі про порушення митних правил №6454/20900/17 від 23.01.2018 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, однак суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись статтями 229, 250, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 березня 2018 року у справі №303/690/18 змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції: «Постанову Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №6545/20900/17 скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3».

В решті рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 березня 2018 року у справі №303/690/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_1