Справа № 826/2346/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

20 квітня 2018 року № 826/2346/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доМіністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (с. Побійна, Жашківський район, Черкаська обл., 19224; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства оборони України (адреса: проспект Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168; ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (вул. Хоменка, 19, м. Черкаси, 18008; ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби . військовому резерві» та статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленого законом, з урахуванням висновків суду.

Ухвалою від 19.02.2018 відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачами відмовлено позивачу в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності від поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях на території інших держав.

Військовим комісаром Черкаського обласного військового ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку направлено відзив на позовну заяву, який зареєстрований канцелярію суду 03.03.2018. В якому зазначено, що заявником не подано уповноваженому органу копію документу, а саме витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини, що є причиною не направлення документів в Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Представником Міністерства оборони України у відзиві на позовну заяву зазначено, що у зв`язку з тим, що позивачу встановлена ІІ група інвалідності понад дворічний термін з часу первинного її встановлення, яка настала внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, підстав для виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок №975), немає. Додатково у вказаному відзиві зазначено, що позивач звертався до Міністра оборони України із заявою чим допущено порушення процедури звернення за вказаною допомогою відповідно до Порядку №975.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у лавах Радянської Армії з 25.04.1985 по 06.05.1987 в тому числі, в складі діючої армії. В період з 19.10.1985 по 06.05.1987 був учасником бойових дій в Афганістані, відповідно до довідки Жашківського районного військового комісаріату №232 від 09.08.2017. Вказана довідка видана на підставі військового квитка НОМЕР_2 та витягу з протоколу засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій №22 від 11.11.1996.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1214 від 18.04.2017 підтверджено наявність захворювань, які стали наслідком множинних вогнепальних осколкових поранень голови, правої руки та правої ноги (контузії головного мозку у 1986 році), що підтверджено актом судово-медичного дослідження №199 від 13.03.2017 Уманського міжрайонного відділення Черкаського обласного бюро СМЕ та медичними документами вказані захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно з випискою з акта огляду МСЕК від 02.06.2017 до довідки серії 12ААА №542298, ОСОБА_1 з 01.06.2017 встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності: захворювання пов`язанні з несенням військової служби в країнах де відбувались бойові дії.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався із заявами до військових комісаріатів, Міністра оборони України щодо прийняття рішення про нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, котра стала наслідком виконання позивачем обов`язків військової служби.

Листом №6/8/5/1950 від 18.10.2017 ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 повідомлено позивача, що оскільки не надано всі необхідні для прийняття рішення документи, матеріали не можуть бути направлені в Департамент фінансів Міністерства оборони України на комісію з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.

У відповідь на звернення позивача до Міністра оборони України, Черкаським обласним військовим комісаріаом листом №6/8/5/2321 від 13.12.2017 позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що відповідно до нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (пункт 6), одноразова грошова допомога військовослужбовцям, звільненим зі строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок поранення, захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Оскільки, позивачу встановлено інвалідність у понад визначений законодавством 3-місячний термін, він не має права на одноразову грошову допомогу.

Позивач, вважаючи такі дії щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги з боку Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, а своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності порушеним, звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання відповідно до частини1 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців».

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» частиною дев`ятою статті 16-встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосувати саме Порядок №975, враховуючи, що із заявою про виплату коштів позивач звернувся у вересні 2017 року, ІІ групу інвалідності отримав у 2017 році. Крім того, позивач зазначив, що право на отримання одноразової грошової допомоги у нього виникло після встановлення ІІ групи інвалідності відповідно до рішення МСЕК від 18.04.2017.

Відповідно до пункту 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, саме з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, якому встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби закріплене у статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в Порядку №975.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах по справам №21-446а14 від 18.11.2014 та справа №21-135а15 від 21.04.2015.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є тією особою, якій необхідно здійснити виплату одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи листом №6/8/5/1950 від 18.10.2017 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у направленні документів в Департамент фінансів Міністерства оборони України у зв`язку з відсутністю витягу з наказу командира військової частини (для військовослужбовців строкової військової служби копія військового квитка) з посиланням на пункт 4.7 наказу МО України №530 від 14.08.2014 «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей».

Суд не погоджується з викладеним виходячи з наступного. Згідно з пунктом 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вказаний перелік є вичерпним, та не передбачає надання витягу з наказу командира військової частини (для військовослужбовців строкової військової служби копія військового квитка) до заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Також судом враховано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 надано довідку №232 від 09.08.2017, яку видано на підставі військового квитка НОМЕР_2 , отже вказана інформація наявна у військового комісаріату.

Згідно пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Крім того, процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається також наказами Міноборони.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в спірних правовідносинах Черкаський обласний військовий комісаріат діяв протиправно, оскільки не мав права приймати рішення про відсутність підстав для оформлення документів та направлення їх за належністю у Департамент фінансів Міністерства оборони України на комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, а повинен був лише здійснити дії щодо підготовки поданих позивачем документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги, з подальшою передачею їх до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Поряд з цим, на час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги порядок призначення такої допомоги врегульований наказом Міністра оборони України №564 від 26.10.2016 «Про затвердження Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за №1497/29627.

Відповідно до вищевказаного положення Комісія утворюється в апараті Міністерства оборони України з метою виконання пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.

Склад Комісії за посадами визначається наказом Міністерства оборони України.

Основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, передбачених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН та постановою Кабінету Міністрів України № 290 від 05.05.1994 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках» (далі по тексту Постанова №290).

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана: приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям Збройних Сил України, особам, звільненим з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаним та резервістам, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України; приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для прийняття рішення про виплату компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, які визначаються Організацією Об`єднаних Націй відповідно до резолюцій Генеральної Асамблеї ООН та Постанови № 290; приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів; доводити прийняті рішення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для здійснення фінансування на виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум; забезпечити роботу зі зверненнями громадян з питань призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.

Рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні або повернення документів на доопрацювання) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів.

Враховуючи викладене та системного аналізу зазначених норм суд приходить до висновку, що прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є компетенцією комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, що діє у складі Міністерства оборони України.

Позивач, самостійно звернувся до Міністерства оброни України з заявою та відповідними додатками до неї. Усупереч наведеним вимогам вказану заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності не розглянуто, а скеровано до Черкаського обласного військового комісаріату. Натомість, враховуючи викладене вказану заяву необхідно було скерувати до Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для розгляду і прийняття відповідного рішення відповідно до Постанови №290 в якій зазначено, що з метою забезпечення виконання покладених на Комісію завдань вона зобов`язана: приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги.

Зважаючи, що рішення комісією Міністерства оборони України приймається за результатом розгляду документів заявника, а такі документи позивача, як вбачається з матеріалів справи, скеровані до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає необхідним зобов`язання Черкаський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів документи для розгляду питання щодо виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою Кабінету Міністрів України №975.

У контексті наведених обставин слід зазначити, що Міноборони як головний розпорядник коштів має розглядати та відповідно до унормованого порядку прийняти рішення про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 - кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.04.2005 «Афанасьєв проти України» вказав, що спосіб захисту, що вимагається статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - повинен бути «ефективним» як у законі так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

В рішенні Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У рішенні у справі «Олсон проти Швеції» Європейський суд з прав людини сформулював вимогу чіткого визначення меж дискреційних повноважень, а саме: «Закон, яким надаються повноваження певним органам державної влади, має бути таким, щоб обсяг повноважень та спосіб їх застосування були зазначені з достатньою чіткістю та при цьому враховувалась легітимна мета того чи іншого вживаного заходу в тій чи іншій ситуації, щоб надати індивіду адекватний захист від свавільного втручання».

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності своєї бездіяльності, неприйняття рішення та не виплати позивачу одноразової допомоги.

Враховуючи наведене та виходячи з положень частини 2 статті 9 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом, зокрема, визнання протиправною бездіяльності відповідачів, яка полягає у не вчиненні дій та неприйнятті рішень щодо призначенні та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Крім того, враховуючи наявність всіх фактичних і правових підстав для призначення та виплати позивачу одноразової допомоги та з метою усунення допущеного порушення прав позивача, яке полягає у фактичній відмові позивачу у призначенні та отриманні одноразової допомоги внаслідок тривалого та безпідставного не реагування на його звернення до суб`єкта прийняття рішень, на переконання суду, єдиним ефективним способом захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».

Відтак, дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Керуючись положеннями статей 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, ст. ст.241-246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невчиненні дій та неприйнятті рішень щодо призначення та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленого законом, з урахуванням висновків суду.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін