Справа № 821/1411/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 р.м. ОдесаСправа № 821/1411/17

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадждення апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Фермерського господарства «НАДЄЖДА 2» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду першої інстанції з позовом, в якому просили визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району для ведення фермерського господарства із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_2 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140, виданого на підставі рішення сільради від 12.05.1992 року № 12, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею № 77, загальною площею 50,0 га; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельної ділянки із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_2 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачі звернулись до Головного управління Держгеокадастру із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства. Однак відповідач відмовив у задоволенні вказаних заяв, посилаючись на те, що на даний час ОСОБА_8 має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 % від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області у кварталі, що передував поточному кварталу. На думку позивачів ОСОБА_8 грубо порушено норми чинного законодавства, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним і таких не було наведено відповідачем у своєму рішенні, у звязку із чим звернулись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в наданні дозволу ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_2 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140, виданого на підставі рішення сільради від 12.05.1992 року № 12, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею № 77, загальною площею 50,0 га. Зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як членам фермерського господарства земельної ділянки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_2 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140; з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не зявились, поважність своєї неявки суду не повідомили, від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно Статуту, зареєстрованого в реєстрі за №254 (а.с. 27-36) ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, є членами фермерського господарства «НАДЄЖДА 2».

Відповідно до відомостей Державного акту, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №77 (а.с. 24-25), Голові фермерського господарства ОСОБА_2 на підставі рішення Раківської сільської ОСОБА_9 народних депутатів Берилавського району Херсонської області Української РСР від 12.05.1992 року №12 надана у довічне успадковуване володіння 50,0 га землі згідно з планом землеволодіння для ведення селянського (фермерського) господарства.

ОСОБА_10 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вказана земельна ділянка зареєстрована за кадастровим номером :05:001:0140 (а.с. 55).

08.09.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність як членам фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), на території Раківської сільської ради Бериславського району для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих засновнику фермерського господарства «НАДЄЖДА 2».

В заявах позивачі також зазначили, що ними не використано право на безоплатне отримання земельної ділянки за даним цільовим призначенням.

Розглянувши вказану заяву, ОСОБА_8 відмовило позивачам у її задоволенні, про що повідомило листом від 15.09.2017 року №Д-11022/0-3548/6-17 (а.с. 23).

Так, ОСОБА_8 зазначило про те, що має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 відсотків площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області у кварталі, що передував поточному кварталу, для цього Головне управління формує переліки земельних ділянок та визначає площу земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації на території Херсонської області, та розміщує на сайті управління.

Оскільки земельні ділянки, які бажають отримати у власність позивачі для ведення фермерського господарства не увійшли до вищезазначеного переліку, ОСОБА_8 вказало на те, що місце розташування земельних ділянок не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Не погоджуючись із відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, посилаючись на її безпідставність і необґрунтованість, позивачі звернулись до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про зобовязання відповідача вчинити ці дії в судовому порядку.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовив позивачам у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з підстав, що не передбачені законодавством.

Разом з цим, суд першої інстанції вказав на те, що в спірних правовідносинах належним способом захисту порушеного права позивачів буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як членам фермерського господарства земельної ділянки (паю) з урахуванням висновків суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (п. «в» ч. 1 ст. 31 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Земельного кодексу України громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради (ст. 32 Земельного кодексу України).

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (ч. 1, 2, 3 ст. 22 Земельного кодексу України).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 2 , 3 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973 члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Частинами 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_9 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_9 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

ОСОБА_10 із ч. 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_9 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з цим, згідно із ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Аналіз наведених правових норм показав, що громадянам гарантується право безоплатного одержання земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності.

Зазначене право реалізується за заявочним принципом та додержанням процедури погодження надання земельної ділянки, зокрема, органом виконавчої влади, в розпорядженні якого перебуває заявлена до одержання на безоплатній основі земельна ділянка.

Разом з цим, право на одержання безоплатно у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства не є абсолютним і може бути обмежене з підстав, визначених ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України.

Водночас, колегія суддів враховує, що земельна ділянка, відносно часток якої виявлено бажання на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність, вже перебуває у постійному користуванні фермерського господарства, членами якого є позивачі.

Зазначені обставини виключають можливість органу виконавчої влади включати їх у перелік земельних ділянок, які можна передати в межах норм безоплатної приватизації на загальних підставах.

В свою чергу, членам фермерського господарства гарантується право на одержання у власність земельної ділянки (її частки), раніше наданої у користування відповідному фермерському господарству.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про неправомірність доводів ОСОБА_8 про те, що місце розташування земельної ділянки, яку позивачі бажають отримати у власність не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів.

Враховуючи викладене, оскільки відмова ОСОБА_8 у наданні позивачам дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не ґрунтується на Законі і є безпідставною, вирішення заявленого питання належить до безпосередніх повноважень відповідача, в тому числі щодо перевірки правильності подання заяв та доданих до неї документів, колегія суддів вважає вірним висновок суду про наявність підстав для зобовязання субєкта владних повноважень повторно розглянути заяви позивачів.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою зясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Постанова прийнята 19.04.2018 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1