Справа № 520/11173/17
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/105/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства освіти та науки України, Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

20.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати бездіяльність відповідачів протиправною щодо відмови у доплаті різниці коштів, яка є необхідною для придбання одягу, взуття, м'якого інвентарю і обладнання та зобов'язати відповідачів доплатити різницю коштів, яка є необхідною та достатньою для придбання одягу, взуття, м'якого інвентарю і обладнання, що складає 30089,02 грн. При цьому позивач посилається на те, що з 2015 року вона залишилась на повному державному забезпеченні в зв'язку зі смертю батьків та отримала статус сироти. 31.05.2017 року позивач закінчила НУ «ОЮА», після чого працевлаштувалася та звернулась до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації по виплату одноразової грошової допомоги у розмірі шести прожиткових мінімумів та по допомогу у вигляді одягу, взуття, м'якого інвентарю і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В серпні 2017 року позивач отримала одноразову грошову допомогу в розмірі 10104,00 грн. та грошову компенсацію на придбання одягу, взуття, м'якого інвентарю і обладнання у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 680,00 грн. Не погоджуючись з розміром виплаченої компенсації, позивач звернулась до суду із позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою від 21.09.2017 року провадження у справі відкрито.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з п. 10 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21.12.2017 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено НУ «ОЮА».

В судових засіданнях 08.11.2017 року та 21.12.2017 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримувала, в подальшому до судового засідання не з'явилась, надала 06.03.2018 року до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та позов задовольнити.

В судових засіданнях 08.11.2017 року та 05.03.2018 року представники відповідача Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації заперечували проти задоволення позовних вимог, в подальшому до судового засідання не з'явились, повідомлені належним чином. В письмових запереченнях від 08.11.2017 року представник відповідача посилається на те, що позивач ОСОБА_1 отримала всі необхідні виплати та Департамент не є належним відповідачем по справі, оскільки не є розпорядником коштів на фінансування навчальних закладів вищої освіти та НУ «ОЮА» не підпорядкований Департаменту.

Представник відповідача Міністерства освіти та науки України до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. 19.12.2017 року до суду надійшли заперечення, в яких представник Міністерства просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивач вибрала право отримати допомогу у вигляді грошової компенсації, яка визначена у розмірі не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яку і отримала, в зв'язку з чим відсутнє порушене право особи, оскільки було здійснено всі належні виплати у повному обсязі, визначеному Постановою КМУ №226.

Представник відповідача Національного університету «Одеська юридична академія» до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №442, що вбачається з наданих до суду свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 10.05.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси. Батьками вказані: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с.8/.

Судом досліджено Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України /а.с.10/, з якого вбачається, що відомості про батька позивача були записані за вказівкою матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_6 померла, актовий запис №4940 від 11.06.2008 року, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського управління юстиції м. Одеси /а.с.9/.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 31.05.2017 року закінчила НУ «ОЮА» та працевлаштувалась 12.06.2017 року на посаду секретаря адвоката ОСОБА_7, про що суду надано копію трудової книжки позивача з відповідним записом /а.с.14/.

28.07.2017 року позивач звернулась до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації з заявою щодо визначення державного органу, який надає грошову компенсацію випускникам вищих навчальних закладів України, які відносяться до категорій осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також тим з них, які в період навчання у віщі з 18 до 23 років залишилися без батьків, що перебували на повному державному утриманні, вартості одягу, взуття, м'якого інвентарю і обладнання, а також процедури, порядку та необхідних документів для отримання вказаної допомоги та визначення грошової оцінки, яка підлягає виплаті /а.с.12/.

На вказану заяву позивачем отримано відповідь, що для отримання грошової компенсації необхідно звернутись до навчального закладу, який позивач закінчила /а.с.13/.

З довідки про доходи №875 від 28.08.2017 вбачається, що в серпні 2017 року позивачу ОСОБА_1 відповідачем НУ «ОЮА» було нараховано 10784,00 грн. /а.с.15/.

Після отримання вказаної допомоги позивач звернулась до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації з заявою-вимогою про доплату різниці між вже виплаченою компенсацією та коштами, які необхідні для придбання одягу, взуття, м'якого інвентарю і обладнання в розмірі 30089,02 грн. /а.с.20/, на яку позивач ОСОБА_1 отримала відповідь, що всі належні виплати проведені в повному обсязі /а.с.21/.

На підтвердження своїх позовних вимог в частині розміру належних до стягнення коштів позивач ОСОБА_1 надала суду Рахунок №Счт/ОТ-0036191 від 31.07.2017 року на суму 13689,06 грн. та Рахунок №Счт/ОТ-0036190 від 31.07.2017 року на суму 17079,96 грн. / а.с.18-19/ з Гіпермаркету «ЕпіЦентр».

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Статтею 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 4 пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 р. N 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м'який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 отримано одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку в повному обсязі.

Стосовно забезпечення одягом, взуттям, м'яким інвентарем і обладнанням на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позивачем було обрано грошову компенсацію вказаного забезпечення, в зв'язку з чим їй було нараховано компенсацію в розмірі 680,00 грн., що на даний час складає 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже відповідачем НУ «ОЮА» були виконані вимоги законодавства щодо здійснення вказаної виплати.

Посилання позивача ОСОБА_1 щодо того, що виплачена грошова сума не є достатньою для придбання одягу і взуття, приймаються судом, однак з огляду на положення ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» щодо можливості, а не обов'язку виплати грошової компенсації у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття, та з урахуванням положень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади», відповідно до яких не допускається постановлення рішень, які зобов'язують до вчинення дій, які не є обов'язковими за законом, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вказаного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 77, 255, 295, 297 КАС України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства освіти та науки України, Національного університету «Одеська юридична академія» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Васильків О. В.