Справа № 759/443/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 квітня 2018 року м. Київ № 759/443/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2
доУправління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, Пенсійного фонду України
проскасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, Пенсійного фонду України про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

На підставі ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 16.01.2018 р. справу № 759/443/18 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Ознайомившись із позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 161, ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 2, 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Окрім того, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, позивачем в позовній заяві всупереч наведеним вище нормам не зазначено ідентифікаційних кодів відповідачів та свого ідентифікаційного номеру, відомостей про відсутність аналогічного спору.

Наведене дає суду підстави дійти висновку про невідповідність поданої позовної заяви вимогам, передбаченим п.п. 2, 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI (надалі - Закон N 3674-VI) судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону N 3674-VI, відповідно до якої встановлюється ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762,00 гривні.

Позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, а тому судовий збір має бути сплачений в сумі 704,80*3=2 114,40 грн.

Таким чином, позивачу на усунення недоліків позовної заяви необхідно сплатити судовий збір в сумі 2114,40 грн. на рахунок Окружного адміністративного суду м.Києва, а саме: отримувач коштів УДКСУ у Печерському р-ні м.Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 4007, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Призначення платежу *;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), - та надати докази такої сплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із ч. 1 ст. 57 названого Кодексу представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. ч. 5 та 6 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 12.02.2017 р. серії НМО 186437, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу. В той же час, вказана довіреність в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, позивачу на усунення недоліків позовної заяви необхідно надати оригінал або належним засвідчену її копію (нотаріальну).

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачем не надано суду примірників позову із додатками для направлення їх відповідачам у зв'язку із чим вказаний недолік підлягає усуненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем не надано жодного документа, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема: доказів того, що позивач працював на посаді вчителя згідно наказу № 635 від 15.08.1977 р.; доказів на підтвердження його стажу роботи; доказів звільнення з роботи; рішення про присвоєння позивачу наукового ступеня кандидата педагогічних наук; доказів звернення позивача до директора закладу ЗШ І-ІІІ ст. № 25 м.Вінниці з проханням надати довідку необхідної для призначення пенсії; доказів звернення до Мінсоцполітики; доказів направлення Пенсійним фондом України в Ленінському районі директору ЗШ № 25 листа № 1711/м з вимогою про надання довідки встановленого зразка; доказів звернення до прокуратури Ленінського району м.Вінниці; доказів винесення прокуратурою припису від 24.06.2011 р. про усунення порушень закону; доказів звернення до управління Пенсійного Фонду України в м.Вінниці із заявою від 25.09.2013 р., рішення комісії управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці «Про розгляд спірних питань, пов'язаних із призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України» від 06.11.2013 р. № 113 (яке оскаржується); доказів звернення до народного депутата Бевза В.А.; відповіді на запит від 15.09.2011 р. № 066-3-11; рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 12.03.2012 р.; ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 08.05.2012 р.; ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.09.2012 р., рішення Апеляційного суду Вінницької області від 23.10.2012 р., ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.04.2013 р. тощо.

Таким чином, позивачу необхідно усунути вказаний недолік та надати суду всі докази, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 цієї статті).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 цієї статті).

Позивачем оскаржується рішення комісії Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 06.11.2013 р. № 117 «Про розгляд спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України», тоді як до суду позивач звернувся 10.01.2018 р. (вх. відмітка Святошинського районного суду м.Києва).

Наведене свідчить про пропущення позивачем строків звернення до суду, а тому позивачу необхідно надати мотивовану заяву про поновлення строків звернення до суду із зазначенням поважності причин пропуску останнього та наданням документальних доказів на їх підтвердження.

Відповідно до п. 5, п. 8 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 4 цієї статті позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно визначень, наведених в п. 8 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; позивач в адміністративній справі - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб'єктом владних повноважень у зв'язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

При вирішенні питання щодо прийняття до розгляду в порядку адміністративного судочинства позову суду слід визначитись, зокрема, з такими питаннями: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень вони порушені; чи відносяться спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягає порушене право, свобода чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого провадження.

Зміст ухвалених судових рішень повинен відповідати приписам статей 241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Відповідно до п. 10.3 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача, суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Позивачем зазначено в якості відповідача 2 Пенсійний фонд України, однак жодних вимог до останнього позивачем не заявлено, а тому позивачу необхідно уточнити склад відповідачів.

Резюмуючи вищенаведене, позивачу на усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду:

1) докази сплати судового збору;

2) докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

3) примірники позовів із додатками для відповідачів;

4) обґрунтувати причини пропуску строку звернення до суду;

5) докази на підтвердження повноважень його представника;

6) уточнити позовну заяву щодо складу відповідачів та оформлення відповідно до п.п. 2, 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 цієї ж статті).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків.

Документи на усунення недоліків позовної заяви позивачу слід подати через канцелярію Окружного адміністративного суду м.Києва, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-А.

Керуючись статтями 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Васильченко