Справа № 393/95/18
Суддя: Рачкелюк Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 393/95/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Шупрудько К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт. Новгородка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Кропивницькій області ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 044070 від 14.02.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.02.2018 року о 10 год. 05 хв. він, керуючи транспортним засобом «Фіат Добло» номерний знак ВА 2987 BE в м. Кропивницькому на перехресті вул. Соборна з вул. ОСОБА_3, наближаючись до пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушив п.18.1 ПДР України. Інспектором роти №1 батальйону УПП в Кропивницькій області ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ВР № 044070 від 14.02.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач не погоджується з таким висновком інспектора, оскільки він, на його думку, не відповідає дійсним обставинам справи та прийнятий з порушенням законодавства з наступних підстав. Так, відповідно до п. 18.1 ПДР України, на порушення якого вказує інспектор, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Проте, перехрестя вказаних вулиць регулювалося світлофором, а тому не може вважатись нерегульованим пішохідним переходом. Позивач пояснив інспектору, що виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофору, але закінчував його проїзд на забороняючий та при цьому не створював перешкод ні для пішоходів, ні для інших учасників дорожнього руху. Вважає, що його дії є правомірними та повністю відповідають вимогам п. 16.8 ПДР України, де зазначено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Разом з цим, п. 8.11 ПДР України передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, інспектором не було взято до уваги вказаних положень правил дорожнього руху, а також не враховано ту обставину, що закінчуючи проїзд перехрестя, він рухався у лівому ряду, а пішоходи в цей час стояли та не рухались по пішохідному переходу, а тому своїми діями він жодним чином не створював їм перешкод для руху. Проте, заперечення позивача та повне не визнання ним вини працівник поліції не взяв до уваги і виніс оскаржувану постанову.

В судове засідання позивач не зявився, 18.04.2018 року до суду надіслав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, наполягав на фактах, викладених у позовній заяві просив суд задовольнити його вимоги у повному обсязі та скасувати постанову.

Відповідач в судовому засіданні 12.04.2018 року, яке проходило в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Кіровограда, позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 складено правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства. В якості заперечень проти позову та як докази по справі, надав суду: DVD-R диск із записом відеофіксації з місця події від 14.02.18р. та DVD-R диск із записом відеофіксації з місця події, яке здійснювалось на відео-реєстратор від 14.02.18р. В судове засідання призначене на 18.04.2018 року не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши наявні диски із відеозаписами, зясував наступне.

Із змісту ксерокопії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 044070 від 14.02.2018 слідує, що ОСОБА_4 14.02.2018 року о 10 год. 05 хв. він, керуючи транспортним засобом «Фіат Добло» номерний знак ВА 2987 BE в м. Кропивницькому на перехресті вул. Соборна з вул. ОСОБА_3, наближаючись до пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушив п.18.1 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Прийняте по справі рішення: застосувати до ОСОБА_4 штраф у розмірі 255 грн. Постанову виніс інспектор роти №1 батальйону УПП в Кропивницькій області ДПП, лейтенант поліції ОСОБА_2 (а. с. 4).

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Ухвалою суду від 27.02.18р. відповідачу запропоновано подати письмові заперечення проти заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, а також оригінал адміністративної справи на позивача (а.с. 7-8). Копію ухвали відповідач отримав 05.03.18р., що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідач, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, надіслав до суду DVD-R диски із записом відеофіксації з місця події 14.02.2018 року та із записом відеофіксації з місця події, яке здійснювалось на відео-реєстратор від 14.02.18р. Із наданого відповідачем DVD-R диску слідує, що на ньому зафіксовано відео процедури складання на позивача оскаржуваної постанови від 14.02.18р., а з запису відео-реєстратора вбачається, що при переїзді ОСОБА_4 пішохідного переходу підстав для зменшення швидкості чи зупинки транспортного засобу не було, оскільки на пішохідному переході були відсутні пішоходи.

Оскільки, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9 Інструкції). Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10). При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п.12). Тому, дані докази - записи відеофіксації з місця події, не взяті судом до уваги, оскільки вони не вписані відповідачем у п. 8 постанови серії ВР № 044070 від 14.02.2018 року, а тому не можуть бути розцінені судом, як факти доведення вини ОСОБА_4

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 порушив п.18.1 ПДР України, проте пункт п. 18.1 ПДР України стосуються нерегульованого пішохідного переходу, а п. 18.2 ПДР України передбачає відносин між пішоходом та водієм на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, а і не стосуються обставин правопорушення, які зазначені в постанові п.6, що були поставлені в вину позивачу. Таким чином, суд приходе до висновку, що інспектором при винесені постанови не зазначено в повній мірі обставин, які слугували притягненню позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, що підтвердили б вину ОСОБА_4 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП в матеріалах справи немає.

Тобто, судом встановлено, що викладені позивачем в позовній заяві доводи стосовно своєї не винуватості відповідачем не спростовані. Таким чином, прийнята відповідачем постанова є протиправною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закриттю.

Тому, позовна заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 251, 289 КУпАП, ст. ст. 72-77, 90, 241-246, 250-251, 286 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Кропивницькій області ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_2 м. Кропивницький вул. Панфіловців 22-Б, Кіровоградської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і закриття справи - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ВР № 044070 від 14.02.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК