Справа № 826/16324/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2018 року № 826/16324/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення від 31.03.2015, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 90/26-50-17-05-36/НОМЕР_2 від 31.03.2015 року про анулювання свідоцтва платника єдиного податку НОМЕР_1 (надалі - Рішення від 31.03.2015 року).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд даної справи відповідно до ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними в матеріалах судової справи доказами та надано термін позивачу для надання додаткових пояснень та відповіді на відзив, відповідачу - часу для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та пояснень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві незаконно прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку , шляхом виключення позивача з реєстру платників єдиного податку.

Через канцелярію суду 16.01.2018 року від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, адже згідно даних зазначених в інтегрованій картці за платником податків - ФОП ОСОБА_1 станом на 01.03.2015 року рахувалась заборгованість в сумі 8 248,99 грн. та у зв'язку з проведенням камеральної перевірки позивача, в ході якої встановлено порушення платником податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, прийнято рішення про виключення останнього з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців.

Від позивача 29.01.2018 надійшла відповідь на Відзив, в якій позивач підтримуючи доводи викладені в позовній заяві, зазначив, що відповідачем порушено норми податкового законодавства щодо винесення оскаржуваного Рішення та повідомлення про нього позивача.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) відповідно до витягу з ЄДРПОУ, реєстраційною дією від 24.07.2008 № 0017258 зареєстрований як фізична особа-підприємець, з зазначеним місцем проживання: 03028, АДРЕСА_1.

Взятий на облік Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до пояснень в позовній заяві, позивач є платником єдиного податку на третій групі оподаткування із застосуванням податкової ставки в 4 відсотки від доходу платника податку.

В листопаді 2017 року позивач дізнався про анулювання його Свідоцтва реєстрації платника єдиного податку НОМЕР_1, шляхом виключення його з реєстру платників єдиного податку.

Згодом на адвокатський запит позивачем було отримано лист, з наданням інформації від відповідача, в якому повідомлялось, що ОСОБА_1 анульоване зазначене свідоцтво у зв'язку з проведенням камеральної перевірки, під час якої встановлено порушення позивачем вимог перебування на спрощеній системі оподаткування та згідно відомостям з інтегрованої картки платника податків в позивача наявна станом на 01.03.2015 року заборгованості в сумі 8 248,99 грн.

Позивач зазначає, що ні Акту перевірки ні рішення про анулювання Свідоцтва реєстрації платника єдиного податку НОМЕР_1 він не отримував та до 13.11.2017 продовжував сплачувати податки, тому вважаючи дії відповідача щодо анулювання свідоцтва платника податків протиправними, звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень пп. 21.1.1 - пп. 21.1.5 п. 21.1 статті 21 Податкового кодексу України (далі також - ПК України) посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із п. 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Враховуючи положення статті 36 цього ж Кодексу, на платника податку безпосередньо покладається обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України, законами з питань митної справи. При цьому, податковий обов'язок є безумовним і першочерговим.

Так, відповідно до п. 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Відповідно до абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 статті 298 названого Кодексу платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

Отже, наявність у платника податків боргу протягом останніх двох послідовних кварталів є підставою для анулювання свідоцтва платника податку за рішенням органу державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, уповноваженою особою відповідача 20.03.2015 року було проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку ОСОБА_1 вимог перебування на спрощеній системі та встановлено наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів абз.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298, абз. 3 п. 299.10. ст.299 ПК України. На підставі вказаної перевірки складено Акт № 268/26-50-17-04-30, відповідно до якого зазначено, що станом на 01.10.2014 року у позивача наявний борг в сумі 292,30 грн., станом на 01.11.2014 року борг становив в сумі 292,30 грн., станом на 01.12.2014 року - в сумі 301,78 грн., станом на 01.01.2015 року - в розмірі 301,78 грн., станом на 01.02.2015 року - в сумі 301,78 грн., станом на 01.03.2015 року - в сумі 8248,99 грн.

На підставі вказаного Акту відповідачем винесено Рішення № 90/26-50-17-05-36/НОМЕР_2 від 31.03.2015 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Відповідно до копії конверта, наявної в матеріалах справи, в якому згідно з поясненнями відповідача наданими в Відзиві на позовну заяву, позивачу надсилались вказаний Акт та Рішення на поштову адресу, яке не було отримане та повернулось на адресу відповідача.

Згідно з п. 76.1. статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати (п. 86.1. ст. 86 ПК України).

Відповідно до п. 86.2. статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Зважаючи на зазначені обставини та відповідно до наданих пояснень та документальних доказів, судом встановлено, що відповідно до даних зазначених в ЄДРПОУ місцем проживання фізичної особи-підприємця значиться: АДРЕСА_1.

Як встановлено судом, Акт про проведення камеральної перевірки та Рішення про анулювання свідоцтва платника податків надсилалось на адресу: АДРЕСА_3, що не відповідає дійсній адресі позивача, та лист був надісланий відповідачем з зазначенням прізвища Щечков замість справжнього прізвища позивача ОСОБА_1.

Зазначене вказує на те, що відповідачем на конверті вказано невірне прізвище та адресу позивача і тому конверт не був доставлений адресату і повернувся на адресу відповідача, що порушує вимоги статті 86 ПК України.

Також слід зазначити, що в оскаржуваному Рішенні вказано прізвище іншої фізичної особи, а саме замість позивача - ОСОБА_1 зазначено, що Рішення винесено стосовно Щечкова із вказанням адреси: АДРЕСА_3, в той час, коли згідно Витягу з ЄДРПОУ місце проживання фізичної особи платника податків вказано: АДРЕСА_1.

Доказів зміни адреси позивачем, перереєстрації в відомостях, які містяться в ЄДРПОУ, відповідачем суду не надано.

Відповідно до наданих матеріалів справи, судом встановлено, що оскаржуване Рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку прийнято 31.03.2015, а на поштовому поверненні вказано дату надсилання конверта із зазначеним рішенням 28.04.2015 року.

Відповідно до п. 184.10. статті 184 ПК України про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Відповідно до вказаного, вбачається, що з дати прийняття Рішення до дати направлення конверту минув майже місяць, що вказує на порушення вимог п. 184.10 статті 184 ПК України.

Зважаючи на наведені обставини та порушення відповідачем вимог ПК України, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовної заяви та скасування рішення відповідача № 90/26-50-17-05-36/НОМЕР_2 від 31.03.2015 року про анулювання свідоцтва платника єдиного податку НОМЕР_1.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд та відповідно до платіжного доручення, яке міститься в матеріалах справи № 79 від 12.12.2017 року, присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві № 90/26-50-17-05-36/НОМЕР_2 від 31.03.2015 року про анулювання свідоцтво платника єдиного податку НОМЕР_1.

3. Стягнути здійснені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві ().

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ФОП ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2;

Відповідач: Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, 01033, М.Київ, вул. Жилянська,23, .

Суддя Л.О. Маруліна