Справа № 308/5939/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 рокуЛьвів№ 876/2172/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2018 року (суддя Світлик О.М., ухвалене в м.Ужгород) у справі № 308/5939/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до В.о заступника начальника Закарпатської митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 у справі про порушення митних правил № 0890/30500/17 від 23.05.2017 року; скасувати постанову в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 у справі про порушення митних правил № 0890/30500/17 від 23.05.2017 року; провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, закрити на підставі ч. 1 ст. 467 МК України, п. 7 ст. 247 КУпАП.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2018 року поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду; позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції його оскаржив позивач. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та задоволити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги серед іншого обґрунтовує тим, що постанова у справі про порушення митних правил винесена без дотримання строків накладення стягнення (шість місяців), оскільки правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.470 МК України та полягає у перевищенні встановленого ст.95 цього Кодексу строку транзитного вивезення автомобіля (десять днів), є закінченим після завершення цього строку, а тому не може розглядатися як триваюче. Несвоєчасний контроль та документування перевищення вказаних строків з вини посадових осіб митниці та несвоєчасне виявлення вчиненого у звязку з цим правопорушення, не є підставою для висновку про триваючий характер такого правопорушення.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану постанову суду законною та просить залишити її без змін

Сторони повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 11.09.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «А6», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Польщі NOL49083.

Термін вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України завершився 16.09.2016р. (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці) або 21.09.2016р. (у разі переміщення в зоні діяльності різних митниць).

В подальшому 03.05.2017 року, о 19 год. 01 хв., в зону митного контролю на ділянку «Вїзд» (ЗМК пасажирська) митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1, та митним органом було встановлено порушення строків вивезення автомобіля марки «AUDI», моделі «А6», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номерний знак Польщі NOL49083.

Таким чином, позивач перевищив строк тимчасового ввезення автомобіля на митну територію України більше ніж на десять діб.

По причині наведеного, 03.05.2017р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0890/30500/17 (а.с.25-26), та позивачу повідомлено, що розгляд справи відбудеться 23.05.2017р. , про що свідчить його підпис у протоколі.

Постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 в справі про порушення митних правил № 0890/30500/17 від 23.05.2017 року громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8500 грн.

Не погодившись з вказаною постановою в справі про порушення митних правил ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що дії митного органу при винесенні постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу є правомірними.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до приписів ст.ст.90 та 93 вказаного Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 зазначеного Кодексу встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту, які складають 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Із урахуванням наведених норм та фактичних обставин справи колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідачем доведено вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Звідси, підставами для звільнення особи від відповідальності у вказаних випадках є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затв. наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005р., обставинами непереборної сили слід вважати смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012р., аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до митного органу із будь-якими заявами щодо неможливості вчасного вивезення автомобіля; не було наведено таких обставин й під час розгляду справи про порушення митних правил.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ч.3 ст.470 МК України, через що правові підстави для скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є відсутніми.

Щодо тверджень апелянта про порушення митницею строків розгляду справи про порушення митних правил, колегія суддів враховує, що приписами ст.467 МК України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Крім того, поняття триваючого правопорушення роз'яснюється листами Міністерства юстиції України № 22-34-1465 від 01.12.2003р., № 22-14-493 від 17.07.2007р.

Згідно вказаних листів триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винна особа безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, невивезення транспортних засобів, що перебувають в режимі тимчасового ввезення, за межі митної території, є триваючим правопорушенням, оскільки в цьому випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом, розглядуване правопорушення є триваючим.

Закарпатською митницею ДФС України порушення митних правил виявлено 03.05.2017р., що зафіксовано у протоколі № 0890/30500/17 від 03.05.2017р. про порушення митних правил. При цьому, постанова у справі про порушення митних правил винесена 23.05.2017р. (позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи), тобто, в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення, відтак в задоволенні позову підставно відмовлено.

ОСОБА_3 апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2018 року у справі № 308/5939/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_3
ОСОБА_5