Справа № 817/1147/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 817/1147/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Недашківською К.М. в м.Рівне, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОТРАНССЕРВІС" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинення певних дій , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВОТРАНССЕРВІС" звернулося до адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить суд визнати нечинними рішення комісії Державної фіскальної служби України №11658/40911166 від 20.07.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 30.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення комісії Державної фіскальної служби України №12056/40911166 від 20.07.2017, про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 30.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язати провести реєстрацію податкової накладної №2 від 30.06.2017 на суму 548369 грн. 35 коп., в тому числі ПДВ на суму 91394 грн. 89 коп., та податкової накладної № 4 від 30.06.2017 на суму 1231298 грн. 72 коп., в тому числі ПДВ 205215 грн. 45 коп.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 20 липня 2017 року №11658/40911166 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30 червня 2017 року №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Новотранссервіс".

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 20 липня 2017 року №12056/40911166 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30 червня 2017 року №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Новотранссервіс".

Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30 червня 2017 року №2 та податкову накладну від 30 червня 2017 року №4, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Новотранссервіс".

Присуджено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотранссервіс" () суму судового збору у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Державна фіскальна служба України звернулась зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ваідповідач вказав, що оскаржувані рішення прийняті у зв'язку з наданням платником податків копій документів, які не є достатніми для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних. Натомість, не зміг поясними суду чому надані позивачем документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новотранссервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будальянс Груп» укладено договір поставки від 13.03.2017 №1, предметом якого являлась передача у власність покупця щебеню гранітного та піску із відсіву граніту (відсів 0*5) (а.с. 196 том 1).

На виконання вказаного договору позивачем реалізовано відсів у кількості 1620 тон за видатковою накладною №8 від 30.06.2017 на суму у розмірі 548370 грн. 00 коп. (а.с.190 т.1). Товар поставлено за відпускною ціною, затвердженою керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотранссервіс» (а.с.198-200 т.1).

Факт оплати наданих послуг та товару підтверджується платіжними дорученнями від 30.06.2017, від 06.07.2017, від 20.07.2017, від 21.07.2017 (а.с.201-205 т.1).

Позивачем під час здійснення операцій з постачання товарів та послуг, а саме: відсіву граніту, було оформлено податкову накладну від 30.06.2017 №2 на суму 548369 грн. 35 коп., в тому числі ПДВ 91394 грн. 89 коп. (а.с.17 т.1).

Позивач 12.07.2017 направив для реєстрації податкову накладну від 30.06.2017 №2 на суму 548369 грн. 35 коп. реєстраційний номер документу НОМЕР_1.

Однак, згідно інформації зазначеної у Квитанції №1 від 12.07.2017, направленої ДФС України через «Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України, версія 2.2.13.13» на адресу позивача, реєстрація документа була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному пунктом 6 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та запропоновано Позивачу надати пояснення та/або копії документів» (далі іменується Наказ №567) (а.с.21 т.1).

Згідно інформації зазначеної у Квитанції №2 J1201009 від 20.07.2017, Комісією Державної фіскальної служби України прийнято Рішення № 11658/40911166 від 20.07.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 30.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.16 т.1).

Позивачем під час здійснення операцій з постачання послуг, а саме: послуг з перевезення, була оформлена податкова накладна від 30.06.2017 №4 на суму 1231298 грн. 72 коп., в тому числі ПДВ 205216 грн. 45 коп. (а.с. 20 т.1).

Позивач 12.07.2017 направив для реєстрації податкову накладну від 30.06.2017 №4 реєстраційний номер документу 913490591 та документ J121009.

Однак, згідно інформації зазначеної у Квитанції №1 від 13.07.2017, яка була направлена ДФС України через «Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України, версія 2.2.13.13» на адресу позивача, реєстрація документа була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначеному пунктом 6 Наказу №567 (а.с.22 т.1).

Згідно інформації зазначеної у Квитанції №2 J1201009 від 20.07.2017, Комісією Державної фіскальної служби України прийнято Рішення №12056/40911166 від 20.07.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 30.06.2017 в Єдиному реєстрі Податкових накладних у зв'язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.19 т.1).

Рішенням Комісії від 20.07.2017 №11658/40911166 відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 30.06.2017 з підстави: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.15 т.1).

Рішенням Комісії від 20.07.2017 №12056/40911166 відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 30.06.2017 з підстави: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.18 т.1).

Приписами пункту 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування).

Відповідно до пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2 ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанцій №1 по податкових накладних від 30.06.2017 №2 та №4 вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом грубо порушено норми п.п.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки ним не зазначено у Квитанціях №2 конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у Квитанціях №1 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.

Слід зазначити, що визначення фіскальним органом у Квитанціях №1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі іменується Вичерпний перелік документів).

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Так, у Квитанціях №1 фіскальним органом, в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Щодо формулювання фіскальним органом у Квитанціях №1 вимоги надання «та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу» (тобто Наказу №567), суд зазначає, що таке визначення також являється нечітким та незрозумілим, зокрема, для платника податків.

Так, Наказ №567 містить у собі пункт 4 наступного змісту: «Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки».

Натомість, Критерії оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить пункт 4 наступного змісту: « Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «; Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою».

Разом з тим, Вичерпний перелік документів Наказу №567 взагалі не містить пункту 4.

Таким чином, враховуючи позицію фіскального органу щодо необхідності надання платником податків переліку документів та/або Таблиці даних, йому необхідно чітко зазначати, що пункт 4 відноситься до Критеріїв оцінки ризиків Наказу №567.

У відповідності до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. «в» пп.201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп.201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному пп.201.16.2 п.201.6 ст.201 ПК України, позивачем були надані Рівненській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області копії документів та пояснення до вищезгаданих господарських операціях та податкових накладних для направлення для Комісії ДФС України.

Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

На запит позивача від 25.07.2017 №01.07 Головне управління ДФС у Рівненській області надало відповідь №3845/10/17-00-07-01-11 від 27.07.2017, що Висновок №117/40911166 та №118/40911166 від 18.07.2017 з пропозицією, щодо реєстрації податкових накладних та з наданими копіями документів було надіслано відповідачу 18.07.2017 (а.с.33-38 том 2).

Зі змісту Висновку №118/40911166 вбачається, що позивачем були надані фіскальному органу наступні документи: договір надання транспортних послуг від 01.02.2017; договір поставки палива дизельного та бензину автомобільного від 22.03.2017 №14; товарно-транспортна накладна від 29.06.2017; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2017 №17; товарно-транспортна накладна від 27.06.2017; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2017 №18; оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за червень 2017 року.

Зі змісту Висновку №117/40911166 вбачається, що позивачем були надані фіскальному органу наступні документи: договір поставки від 01.06.2017 №12/17; договір поставки від 13.03.2017 №1; видаткова накладна від 16.06.2017; видаткова накладна від 30.06.2017 №8; товарно-транспортна накладна від 29.06.2017; товарно-транспортна накладна від 16.06.2017; оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за червень 2017 року.

Суд зазначає, що Рішення комісії №12056/40911166 від 20.07.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 30.06.2017 та Рішення №11658/40911166 від 20.07.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 30.06.2017 не містять конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, в рішеннях не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Проте, оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними у реєстрації яких було відмовлено.

В момент здійснення господарських операцій позивач та його контрагент ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» були зареєстровані платниками податку на додану вартість, про що свідчать дані офіційного веб-сайту ДФС України, а отже підставою для виникнення права на податковий кредит є отримання товарів та послуг за видатковою накладною та надання послуг за актом прийняття послуг.

Факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп», та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №2 та №4.

Суд приходить до висновку, що постанову судом першої інстанції прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення, а тому, підстави для її скасування - відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "18" квітня 2018 р.