Справа № 601/198/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2018 року

м. Київ

справа №601/198/16

адміністративне провадження №К/9901/6458/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів: Анцупової Т.О., Коваленко Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016р. (судді - Кушнерик М.П., Мікула О.І., Курилець А.Р.) у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком та зобов'язати прийняти у представника за дорученням документи для призначення пенсії за віком та призначити йому пенсію за віком з 12.01.2016р., а також провести перерахунок пенсії з дня її призначення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є громадянином України, у 2010р. вибув на постійне місце проживання до США, громадянства не втрачав. У зв'язку з досягненням пенсійного віку, у січні 2016р. звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, до якої додав копію закордонного паспорта громадянина України, копію трудової книжки та копію ідентифікаційного номера. Проте, відповідач листом №10/10 від 20.01.2016р. відмовив у призначенні пенсії за віком, що на думку позивача порушує його конституційне право на соціальний захист.

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.03.2016р. позов задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком - протиправними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області призначити пенсію за віком ОСОБА_2 з 12.01.2016р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016р. постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.03.2016р. скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що відмова у позові порушує передбачене статтею 46 Конституції України право соціального захисту у вигляді отримання пенсії, оскільки позивач є громадянином України, досяг пенсійного віку, а проживання його за кордоном не може бути підставою для відмови у призначенні йому пенсії. Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місце перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2. в Україні та проживав у с. Лідихів Кременецького району Тернопільської області.

З копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, виданого 22.07.2009р. вбачається, що позивач вибув на постійне місце проживання в США 23.11.2010р. та проживає в США штат Вашингтон, є громадянином України та не втрачав свого громадянства.

12.01.2016р. представник позивача звернувся до відповідача із заявою про призначення ОСОБА_2 пенсії у зв'язку з досягненням останнім пенсійного віку.

Листом №10/10 від 20.01.2016р. відповідач повідомив позивача, що рішенням комісії по контролю за призначенням та виплатою пенсій №1 від 20.01.2016р. відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки не поданий паспорт або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік (в оригіналі), заява подана до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області, а місце проживання заявника штат Вашингтон.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що проживаючи в державі США позивач, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і ніші громадяни України, що проживають на території України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство не допускає обмеження права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

З огляду за вказане, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2, оскільки відсутність механізму регулювання питань виплати пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не може обмежувати гарантоване Конституцією України право особи на належний соціальний захист.

В свою чергу, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову про відмову в позові, апеляційний суд виходив з того, що оскаржуючи дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії, позивач покликається на лист відповідача, яким його повідомлено про таку відмову, а не на рішення комісії по контролю за призначенням та виплатою пенсії, про яке зазначає відповідач у своєму листі, та яке не було предметом дослідження судом першої інстанції. З врахуванням вказаного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Проте, з такими мотивами суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005р. №22-1 (далі - Порядок 22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 7 Порядку 22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 30 Порядку 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження (пункт 38 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (пункт 39 Порядку 22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 43).

Аналізуючи наведені норми права можна дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Судом встановлено, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки він не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення та виплату пенсії за віком відповідно до вимог статті 44 Закону №1058-IV, та необхідним пакетом документів, що визначає право на даний вид пенсії, а відтак відповідач не мав підстав для призначення пенсії.

Доводи представника позивача, що він звернувся до відповідача із належним пакетом документів спростовуються встановленими обставинами, зокрема встановлено, що представник позивача звернувся до відповідача з заявою в довільній формі, крім того до заяви було додано посвідчену нотаріусом копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а не оригінал, як це передбачено нормами Порядку 22-1.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків щодо визначення підстав для такої відмови, однак, помилковість мотивів, з яких виходив апеляційний суд, не призвела до неправильного вирішення справи цим судом, оскільки враховуючи встановлені у цій справі обставини (а саме не дотримання позивачем вимог Порядку 22-1), підстави для задоволення позову відсутні, проте з мотивів наведених вище.

Поряд з цим, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що позивач, як громадянин України, який виїхав за кордон на постійне місце проживання, має право на призначення пенсії за віком, проте за умови звернення до управління ПФУ з відповідною заявою з дотриманням положень Порядку 22-1, яким врегульовано питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

Н.В. Коваленко