Справа № 826/4019/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 квітня 2018 року № 826/4019/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), які полягають у наданні ОСОБА_1 в листі від 19.10.2016р. № 060-КЦ-241-1386 недостовірної інформації щодо причин оголошення в Центральній районній бібліотеці ЦБС «Свічадо» 23 серпня 2015 року вихідного дня, а саме для забезпечення участі працівників бібліотеки у районних та міських заходах з нагоди підняття Державного прапора України;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо неповідомлення в листі від 19.10.2016 р. № 060-КЦ-241-1386 про справжню мету прийняття наказу директора централізованої бібліотечної системи «Свічадо» від 23.07.2015р. № 14-од «Про зміну режиму роботи ЦРБ ЦБС «Свічадо», а саме у зв'язку із ростом обсягів та об'єму роботи у серпні 2015 року;

- визнати протиправними дії Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо неналежного виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року в адміністративній справі № 826/1351/16 шляхом надання ОСОБА_1 необґрунтованої відповіді від 19.10.2016р. № 060-КЦ-241-1386.

- зобов'язати Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити перевірку щодо законності прийняття наказу директором централізованої бібліотечної системи «Свічадо» від 23.07.2015р. № 14-од «Про зміну режиму роботи ЦРБ ЦБС «Свічадо», про результати якої повідомити письмово ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у справі № 826/1351/16 повторно розглянув звернення ОСОБА_1 та надав необґрунтовану відповідь листом від 19.10.2016р. № 060-КЦ-241-1386.

18.07.2017р. відповідачем подано до суду заперечення н адміністративний позов в якому зазначає, що після повторного опрацювання звернення позивача Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підтвердження правильності прийняття наказу від 23.07.2015р. № 14-од вказав перелік нормативно-правових актів згідно з якими передбачено залучення працівників до святкових церемоній з нагоди святкування державних свят. Також, відповідно до наказу 23.07.2015р. № 14-од у серпні 2015р. за погодженням з профспілковим комітетом, зв'язку із ростом обсягів та об'єму роботи у серпні 2015 року через відпускний період змінено режим роботи бібліотеки, що підтверджується Табелем обліку використання робочого часу. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд вирішив продовжити розгляд справи без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року №826/1351/16 позов ОСОБА_1 до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено повністю. Визнано протиправними дії Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), які полягають у порушенні строку надання відповіді на звернення від 23.08.2015 року № Ч-5769/1 та у наданні необґрунтованої відповіді на звернення від 23.08.2015 року; зобов'язано Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянути звернення ОСОБА_1 від 23.08.2015 року № Ч-5769/1 та надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

На виконання вищезазначеної постанови суду листом Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.10.2016 року № 060-КЦ-241-1386 ОСОБА_1 надано відповідь в якій зазначено, що «…Відповідно до Указу Президента України від 23.08.2004 № 987 «Про День Державного Прапора України», Указу Президента України від 24.06.2015 № 360 «Про відзначення 24-ї річниці незалежності України», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 788-р «Про затвердження плану заходів з підготовки та відзначення 24-ї річниці незалежності України», розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14.08.2015 № 801 «Про відзначення у місті Києві Дня державного Прапора та 24-ї річниці незалежності України», з метою зміцнення громадської злагоди, утвердження у громадян почуття національної свідомості, забезпечення участі громадян у урочистостях з нагоди підняття Державного Прапора України та участі працівників у святкових церемоніях, було змінено графік роботи центральної районної бібліотеки ЦБС «Свічадо».

За погодженням з профспілковим комітетом, для забезпечення участі працівників у районних та міських заходах, наказом директора централізованої системи «Свічадо» від 23.07.2015 № 14-од «Про зміну режиму роботи ЦРБ ЦБС «Свічадо» змінено графік роботи центральної районної бібліотеки (бульвар Р. Ролана, 13-в), а саме: 23 серпня 2015 року оголошено вихідним».

Позивач вважаючи, що відповідач у листі від 19.10.2016 року № 060-КЦ-241-1386 надав недостовірну інформацію щодо причин оголошення в бібліотеці вихідного дня, а також те, що відповідач зазначив мету прийняття наказу директора централізованої системи «Свічадо» від 23.07.2015 № 14-од «Про зміну режиму роботи ЦРБ ЦБС «Свічадо», яка не відповідає дійсності та вважаючи, що відповідь є необґрунтованою звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до відповіді Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо повторного розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.10.2016 року № 060-КЦ-241-1386 підставою прийняття наказу директора ЦБС «Свічадо» 23.07.2015 № 14-од «Про зміну режиму роботи ЦРБ ЦБС «Свічадо» є Протокол № 2 від 22 липня 2015 року засідання профкому Централізованої бібліотечної системи «Свічадо» відділу культури та охорони культурної спадщини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Протокол № 2). (а.с. 11)

Відповідно до Протоколу № 2 від 22 липня 2015 року на повістці дня засідання профкому ставилося питання про роботу ЦРБ ЦБС «Свічадо» для відвідувачів 23 серпня 2015 року в Центральній районній бібліотеці ЦБС «Свічадо». Слухали голову профкому ОСОБА_3 про звернення працівників ЦРБ ЦБС «Свічадо» щодо роботи бібліотеки для користувачів у передсвятковий день до Дня Незалежності України 23 серпня 2015 року. Виступили: завідувач відділом обслуговування ОСОБА_4, яка повідомила присутніх про складнощі роботи працівників у серпневий період. Ухвалили просити директора ЦБС «Свічадо» затвердити режим роботи Центральної районної бібліотеки на серпень 2015 року з вихідним 23 серпня 2015 року та табель обліку використання робочого часу працівників у серпні 2015 року. (а.с. 10)

Причиною прийняття наказу від 23.07.2015 № 14-од є ріст обсягів та об'єму роботи у серпні місяці 2015р. через відпускний період.

Суд звертає увагу, що в наказі мета не визначена, зазначена лише підстава та причина його прийняття.

Метою видачі наказу від 23.07.2015 № 14-од, як вбачається з відповіді, є зміцнення громадської злагоди, утвердження у громадян почуття національної свідомості, забезпечення участі громадян в урочистостях з нагоди підняття Державного прапора України та участі працівників у святкових церемоніях. (а.с. 8-9)

Суд зазначає, що позивач плутає такі категорії, як «підстава», «причина» та «мета», оскільки як вбачається з позовних вимог ОСОБА_1, просить визнати протиправними дії відповідача, які полягають у наданні позивачу в листі від 19.10.2016 р. № 060-КЦ-241-1386 недостовірної інформації щодо причин оголошення в Центральній районній бібліотеці ЦБС «Свічадо» 23 серпня 2015 року вихідного дня, а саме для забезпечення участі працівників бібліотеки у районних та міських заходах з нагоди підняття Державного прапора України та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповідомлення в листі від 19.10.2016 р. № 060-КЦ-241-1386 про справжню мету прийняття наказу директора централізованої бібліотечної системи «Свічадо» від 23.07.2015 року № 14-од «Про зміну режиму роботи ЦРБ ЦБС «Свічадо», а саме у зв'язку із ростом обсягів та об'єму роботи у серпні 2015 року.

На думку позивача, причиною прийняття наказу від 23.07.2015 року № 14-од є забезпечення участі працівників бібліотеки у районних та міських заходах з нагоди підняття Державного прапора України, однак, на думку суду, це є метою, оскільки мета - це уявлення про бажаний результат.

Суд зазначає, що метою прийняття наказу від 23.07.2015 року № 14-од є, зокрема, зміцнення громадської злагоди, утвердження у громадян почуття національної свідомості, забезпечення участі громадян в урочистостях з нагоди підняття Державного прапора України та участі працівників у святкових церемоніях, оскільки мета - це уявлення про бажаний результат.

Посилання позивача на мету прийняття наказу від 23.07.2015 року № 14-од - «у зв'язку із ростом обсягів та об'єму роботи у серпні 2015 року», суд вважає помилковим, оскільки на думку суду це є причиною прийняття наказу від 23.07.2015 року № 14-од, тобто явищем, яке обумовлює або породжує інше явище. Таким чином, наявність росту обсягів та об'єму роботи у серпні 2015 року породжує необхідність прийняти наказ яким змінити режим роботи бібліотеки.

Окрім цього, суд зазначає, що підстави оголошення вихідним днем 23.08.2017р. та підстава прийняття наказу є також різними поняттями, які не слід ототожнювавати.

Як зазначалось раніше, підставою прийняття наказу директора ЦБС «Свічадо» 23.07.2015 № 14-од «Про зміну режиму роботи ЦРБ ЦБС «Свічадо» є Протокол № 2, а підставою оголошення вихідним днем 23.08.2017р. наказ від 23.07.2015 № 14-од.

З огляду на те, що позов ОСОБА_1 у справі № 826/1351/16 був задоволений, оскільки судом було встановлено, що відповідь відповідача є необґрунтованою, а як зазначав позивач необґрунтованість полягає в не зазначенні підстав оголошення 23.08.2015р. вихідним днем, та оскільки судом встановлено, що підставою для оголошення 23.08.2015р. вихідним днем є наказ від 23.07.2015 № 14-од. про який зазначав відповідач у листі від 19.10.2016р. № 060-КЦ-241-1386, то суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Таким чином, суд зазначає, що відповідь Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.10.2016 р. № 060-КЦ-241-1386 надана на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.04.2016р. №826/1351/16 є обґрунтованою, оскільки в ній було зазначено підставу оголошення вихідним днем 23.08.2015р. в бібліотеці.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

у разі визнання заяви чи скарги.

Згідно Указу Президента № 109/2008 від 7 лютого 2008 року державні органи влади зобов'язано забезпечити реалізацію конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов'язкове одержання обґрунтованої відповіді, неухильного виконання норм Закону України «Про звернення громадян», упорядкування роботи зі зверненнями громадян, зокрема, щодо:

недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам;

викоренення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз'яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень;

притягнення винних осіб у встановленому порядку до відповідальності, в тому числі до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків щодо розгляду звернень громадян.

Доводи позивача про фіктивність табелю не приймаються судом до уваги, оскільки вищезазначене не є предметом даного позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повністю дотримано вимоги ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», а саме у визначений строк розглянуто заяву ОСОБА_1 та надано обґрунтовану відповідь.

Отже, проаналізувавши наявні матеріали справи та норми наведеного вище законодавства України, суд вважає позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. 77, 122, 123, 242, 243, 246, 250, 251, 255 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.І. Добрянська