Справа № 367/8573/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/8573/17
УХВАЛА

19 квітня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Василенка Я.М. та суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І., перевіривши апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02.02.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Ірпінського відділу Головного управління Національної поліції у Київській області (ліквідаційна комісія) по наданні ОСОБА_2 довідки про грошове забезпечення роботи в зоні відчуження в період з 08.05.1986 по 18.05.1986 (всього 11 днів) без урахування належних йому виплат;

- зобов'язати Ірпінський відділ Головного управління Національної поліції у Київській області (ліквідаційну комісію) на підставі проведеного розрахунку нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недосплачену суму коштів у розмірі 2337,53 крб.;

- зобов'язати Ірпінський відділ Головного управління Національної поліції у Київській області (ліквідаційну комісію) видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату за роботу в зоні ЧАЕС з 08.05.1986 по 18.05.1986 з урахуванням невиплачених сум, а саме: подвійну заробітну плату з розрахунку 215,25 крб.ч31х2 = 13,88 крб. х 11 = 152,68 крб.; премію за роботу в зоні відчуження з 08.05.1986 по 18.05.1986 - 500 крб.; за радіоактивне переопромінення в період з 26.04.1986 по 30.05.1986 більше 50 мілізівертів (у нього 277,6 мілізівертів) - 615 крб.; добові - 3,50 крб. х 11 днів = 38,5 крб.; за харчування - 2,85 крб. х 11 днів = 31,35 крб.; за переопромінення 1986-87 рр. в 25 бер у нього (27,76 бер) за 08.05.1986 по 18.05.1986 одноразова винагорода в сумі 1000 крб. Разом 2337,53 крб. (дві тисячі триста тридцять сім крб., 53 коп.).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02.02.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій воно просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України апелянтом подано апеляційну скаргу, однак, не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подачу апеляційної скарги та не надано доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для його звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 296 Кодексу, застосовуються правила ст. 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02.02.2018 - залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про усунення недоліків та направити таку заяву на адресу Київського апеляційного адміністративного суду з додаванням доказів (оригіналів), що підтверджують сплату апелянтом судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 880, 00 грн., або доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Із наявного у матеріалах справи зворотного повідомлення вбачається, що зазначена ухвала вручена апелянту 23.03.2018, тобто останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 02.04.2018.

На виконання вимог зазначеної ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018, апелянтом подано клопотання, в якому він просить звільнити його від сплати судового збору.

Разом з тим, як зазначено в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015, зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, згідно із ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, відповідач не є суб'єктом, на якого поширюються положення вказаного Закону щодо відстрочення сплати або звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, оскільки апелянтом вимоги ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2018 виконані не були, то апеляційну скаргу необхідно повернути апелянту.

На підставі ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, що оформлена не відповідно до вимог, встановлених ст. 296 зазначеного Кодексу, застосовуються правила ст. 169 КАС України, згідно яких така апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 321, 325, 328-331 КАС України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02.02.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - повернути апелянту разом із доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Василенко Я.М.

Судді Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.