Справа № 804/1355/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року Справа № 804/1355/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Голобутовського Р.З.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
21.02.2018 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, третя особа), в якій позивач просить стягнути суму податкового боргу в розмірі 115963,60 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1).
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ФОП ОСОБА_1 має податковий борг з орендної плати за землю з фізичних осіб в сумі 115963,60 грн., який виник у звязку з несплатою у встановленні терміни сум грошових зобовязань донарахованих контролюючим органом згідно із податковими повідомленнями-рішеннями форми «Ф» №2734-13 від 30.06.2016, №3926-1303 від 14.06.2017, №3927-1303 від 14.06.2017, №5822-21 від 23.06.2015 та пені на податкове повідомлення-рішення №5822-21 від 23.06.2015.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Сторони були належним чином повідомлені про порядок розгляду заявленого адміністративного позову, що підтверджується наявними у справі поштовим повідомленням про вручення позивачу та конвертом, який повернувся з адреси відповідача, зазначеної відповідно до відомостей з позовної заяви та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Пунктом 1 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань
Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
З матеріалів справи видно, що ФОП ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1) перебуває на обліку у ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Згідно з ст. 269, 270 ПК України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Обєктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
У відповідності до положень ст. 285 ПК України, базовий податковий (звітний) рік починається з 1 січня та закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку з набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативно грошова оцінка земельних ділянок(п.289.1ст. 289 ПК України зі змінами та доповненнями).
Приписами п. 289.2 ст. 289 ПК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
У відповідності до п. 286.5 ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Пунктом 58.1 статті 58 ПК України передбачено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Згідно із пунктом 58.2 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкові повідомлення рішення в адміністративному та судовому порядку не оскаржувались, отже є узгодженим грошовим зобовязанням.
Відповідно до п.287.5 ст. 287 ПК України, земельний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.
В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З наведеного видно, що контролюючим органом вжиті усі заходи для забезпечення сплати відповідачем податкових зобовязань, однак добровільного погашення останнім податкового боргу не відбулося.
Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до п. 87.11. ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно пунктів 95.1., 95.2 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п.95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1244 від 29.12.2010.
Враховуючи наведене та беручи до уваги, що відповідач письмового відзиву на позовну заяву та доказів про сплату податкового боргу у сумі 115963,60 грн. не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості в сумі 115963,60 грн. є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню судом.
Керуючись статтями ст.ст. 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Стягнути суму податкового боргу в розмірі 115963,60 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2