Справа № 804/6159/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2018 року Справа № 804/6159/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участі: секретаря судового засідання Бутенко П.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі до Публічного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут технології машинобудування» про стягнення заборгованості, -
Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі 22.09.2017 року звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут технології машинобудування» з позовними вимогами про стягнення заборгованості з червня 2017 року по серпень 2017 року у розмірі 211 395,49 грн.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що за період червень серпень 2017 року борг відповідача перед управлінням щодо відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів становить 211 395,49 грн. На адресу відповідача надсилались повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів. Зазначена сума боргу в добровільному порядку сплачена не була, а тому на думку позивача, вона підлягає примусовому стягненню.
Заперечуючи проти позову відповідач посилався на приписи Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та п. 2 Порядку (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372), відповідно до яких підприємство повинно фінансувати 50% різниці між сумою пенсії за Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.
Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.
Усною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 року допущено процесуальне правонаступництво в адміністративній справі, шляхом заміни Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі її правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке..
Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут технології машинобудування» зареєстроване та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі..
На зазначеному підприємстві працювали та займалися науково-технічною діяльністю особи, які набули науковий стаж, що дає право на отримання пенсії згідно із Законом України № 848 «Про наукову і науково-технічну діяльність.
Центральним обєднаним управління ПФУ в м. Дніпрі на адресу відповідача надсилались повідомлення районних управлінь Пенсійного фонду України в Бабушкінському, Жовтневому, Індустріальному, Кіровському, Амур-Нижньодніпровському, Красногвардійскьому, Ленінському районах м. Дніпропетровська, Новомосковське обєднане управління про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів.
Згідно відомостей зазначених у Повідомленнях, відповідачу належить перерахувати кошти на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за визначений період на загальну суму 211 395,49 грн.
У звязку з несплатою відповідачем суми на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з червня по серпень 2017 року у розмірі 211 395,49 грн. позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з того, що відповідно до п.13 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність».
Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.
Частиною 9 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» встановлено, що різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:
- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;
- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;
- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року №372 затверджений Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.
Відповідно до п.2 Порядку за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.
Згідно п.3 Порядку фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих закладах ІІІ-IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-IV рівнів акредитації.
Як передбачено п.5 Порядку, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.
Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.
Як встановлено п.8 Порядку, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п.9 Порядку різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку.
Судом встановлено, що колишнім науковим працівникам відповідача призначено пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».
Протягом червня серпня 2017 року позивачем на адресу відповідача надсилалися повідомлення про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів.
Загальна заборгованість відповідача по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної та виплаченої на підставі Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у спірному періоді складає 59 155.34 грн.
За таких обставин, враховуючи невиконання відповідачем обов'язку здійснювати фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Заперечуючи проти обґрунтованості вимог позивача, відповідач зазначає, що він має сплачувати лише 50% від суми зазначеної позивачем у розрахунку суми, оскільки є правонаступником державного українського науково-дослідного інституту технології машинобудування.
Між тим, заперечуючи проти суми розрахунку заборгованості, відповідач не надав суду власного обґрунтованого розрахунку належних до сплати сум або доказів на підтвердження необґрунтованості заявлених позивачем до стягнення сум.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Отже, відповідачем не доведено суду тих обставин, на яких ґрунтуються його заперечення проти позову та не спростовано доводів позивача відповідно.
Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
В И Р І Ш И В:
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити в повному обсязі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_1