Справа № 820/1915/18
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 р. Справа № 820/1915/18
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, у відповідності до постанови КМУ від 16.03.2016 року № 178 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2017 року № 140;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно звільненому у запас з правом носіння військової форми одягу у розмірі 29 804,35 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 140 від 27.12.2017 року ОСОБА_1 була призначена виплата грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 29 804,35 грн., яка на теперішній час є невиплаченою, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд його задовольнити.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 року відкрито спрощене провадження по даній справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія вказаної ухвали була надіслана та 27 березня 2018 р. вручена представнику відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк відповідач не подав відзиву на позов, причин поважності неподання не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, неподання відповідачем відзиву на позов суд розцінює як визнання адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як зазначено позивачем в позові та підтверджено Витягом з наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 140 від 27.12.2017 року, майора ОСОБА_1 , командира танкового батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) № 239 від 19.12.2017 року з військової служби в запас за пп. "а" ч.6 ст. 26 з урахуванням пп. "і" п.1 ч.8 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Позивач 27.12.2017 року справи та посаду здав і направлений на зарахування на військовий облік до Чугуївського РВК Харківської області. З 27.12.2017 року позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: 19 років 09 місяців.

Окрім того, вказаним наказом відповідно до п.п. 3, 4 Постанови КМУ № 178 від 16.03.2016 року ОСОБА_1 також призначено виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно в розмірі 29 804,35 грн.

Матеріали справи також містять довідку № 2770 від 22.12.2017 року про вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1 , де зазначено, що сума грошової компенсації вартості за не отримане речове майно складає 29 804,35 грн.

Вказаний наказ № 140 від 27.12.2017 року виданий на підставі: витягу із наказу командира військової частини (по особовому складу) № 239 від 19.12.2017 року, акту приймання - передавання справ і посади (Вх. № 4203 від 27.12.2017 року), рапорту майора ОСОБА_1 від 27.12.2017 року (а.с. 9 - 12).

16.02.2018 року (Вх. № 868) майор ОСОБА_1 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 стосовно виплати призначеної йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 29 804,35 грн. Письмовою відповіддю Військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2018 року № 10/242 позивача повідомлено, що грошова компенсація вартості за неотримане речове майно в розмірі 29 804,35 грн. буде виплачена ОСОБА_1 одразу після надходження до Військової частини НОМЕР_1 цільового фінансування для цієї виплати, наразі відсутні асигнування на виплату даної компенсації (а.с. 13 - 14).

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати призначеної суми грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII, продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. №178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі за текстом - Порядок № 178), який визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Відповідно до абз.3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі за текстом - Положення №1153/2008), особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, на момент виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , виплата ОСОБА_1 суми грошової компенсації вартості за не отримане ним речове майно в розмірі 29 804,35 грн. здійснена не була. Відповідачем у листі від 14.03.2018 року № 10/242 зазначено, що грошова компенсація вартості за неотримане речове майно не була виплачена позивачу у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань на виплату даної компенсації.

Суд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Суд звертає увагу на те, що посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань на проведення виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи те, що право позивача на виплату грошової компенсації вартості за неотримане ним речове майно в розмірі 29 804,35 грн. встановлено чинним законодавством України, тому позивач має законні підстави щодо її виплати у відповідності до постанови КМУ від 16.03.2016 року № 178 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2017 року №140.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач не надав до суду ані доказів виплат позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 29 804,35 грн., ані відзиву на позов.

Неправомірні рішення, дії (бездіяльність) органів військового управління та командирів (начальників) можуть бути оскаржені військовослужбовцями в порядку, передбаченому законами, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 19 Закону №2011-XII).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2017 року № 140.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно звільненому у запас з правом носіння військової форми одягу у розмірі 29804 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот чотири) грн. 35 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.